Справа № 620/2095/20
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/2095/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України (надалі також - ДКС України, відповідач 1), Головного управління державної казначейської служби України в Чернігівській області (надалі також - ГУ ДКС України в Чернігівській області, відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо ненадання письмової відповіді про результат розгляду клопотання позивача від 13.01.2020 про забезпечення виконання рішення суду та зобов`язання відповідача 2 надати відповідно до вимог законодавства України обґрунтовану письмову відповідь на клопотання позивача від 13.01.2020; визнання протиправною бездіяльності відповідача 1, яка полягає у ненаданні письмової відповіді про результат розгляду клопотання позивача від 13.01.2020 про забезпечення виконання рішення суду та зобов`язання відповідача 1 надати відповідно до вимог законодавства України обґрунтовану письмову відповідь на вказане клопотання від 13.01.2020.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 13.01.2020 у встановленому порядку ним подано на ім`я начальника ГУ ДКС України в Чернігівській області Літоша А.Б. відповідні документи та заяву про прийняття на виконання виконавчого листа № 734/66/19. Також, 13.01.2020 позивачем в порядку Закону України «Про звернення громадян» подано на ім`я начальника ГУ ДКС України в Чернігівській області Літоша А.Б. та начальника ГУ ДКС України у м. Києві Грицуна Т.Г. письмове звернення у формі клопотання про забезпечення своєчасного виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 13.12.2019, однак у встановлений законом строк відповіді на своє звернення позивач не отримав. Станом на 16.06.2020 законне рішення суду у справі № 734/66/19 не виконано, кошти позивачу не перераховано.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем 1 подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову та зазначає, що виконання вказаного судового рішення має здійснюватись за бюджетною програмою 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб», на яку у поточному році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» виділено 50 000,00 грн. Вказує, що ДКС України вчиняло та вчиняє у повному обсязі дії, які безпосередньо визначені законом, що свідчить про відсутність бездіяльності відповідача 1, а саме постійно направляються листи до Міністерства фінансів України із пропозиціями щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України у частині збільшення видатків на виконання бюджетної програми КПКВК 3504030. Проте, відповідні зміни наразі не прийняті.

Відповідачем 2 подано відзив, в якому останній просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та зазначає, що 13.01.2020 останнім подано до ГУ ДКС України в Чернігівській області заяву про виконання виконавчого листа від 26.12.2019 по справі № 734/66/19 про стягнення на користь ОСОБА_1 моральне відшкодування з Державного бюджету України в сумі 30000,00 грн, шляхом зобов`язання ДКС України здійснити списання вказаних коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України. До вказаної заяви, зокрема, додано копію клопотання про забезпечення виконання рішення суду, тобто вказане клопотання про забезпечення виконання рішення суду подано до ГУ ДКС України в Чернігівській області, як додаток до заяви від 13.01.2020 про виконання виконавчого листа. Як слідує з заяви ОСОБА_1 від 13.01.2020, вимога про повідомлення щодо розгляду заяви відсутня, а тому ГУ ДКС України в Чернігівській області лист про результати попереднього розгляду поданих документів заявнику не направлявся. Крім того, зазначено, що відповідачем 2 здійснювалися дії в межах наданих повноважень щодо виконання виконавчого листа № 734/66/19.

Позивачем подано відповіді на відзив відповідачів, в яких останній просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 13.12.2019 у справі № 734/66/19, зокрема, стягнуто на користь ОСОБА_1 моральне відшкодування з Державного бюджету України в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити списання вказаних коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України (а.с.5-7).

26.12.2019 по справі № 734/66/19 Козелецьким районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист (а.с.8).

В подальшому, 13.01.2020 позивач звернувся до ГУ ДКС України в Чернігівській області з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа від 26.12.2019 по справі № 734/66/19 (а.с.9). Згідно штемпеля вказана заява зареєстрована посадовою особою ГУ ДКС України в Чернігівській області 13.01.2020.

Також, 13.01.2020 позивач звернувся з клопотанням про забезпечення виконання рішення суду (в порядку Закону України «Про звернення громадян»), в якому адресатів зазначив: начальника ГУ ДКС у м. Києві Грицуна Т.Г. та начальника ГУ ДКС України в Чернігівській області Літошу А.Б. Вказане клопотання згідно штемпеля зареєстроване посадовою особою ГУ ДКС України в Чернігівській області 13.01.2020 (а.с.10-11).

В зв`язку з ненаданням у встановлений строк Законом України «Про звернення громадян» відповіді, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (ст. 40 Конституції України).

Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (надалі також - Закон) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною першою ст. 1 Закону передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненням громадян, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону слід розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

За приписами ст. 15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 18 Закону визначені права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Зокрема, встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Так, судом встановлено, що, реалізуючи своє право на звернення, позивач 13.01.2020 особисто звернувся з письмовою заявою до ГУ ДКС в Чернігівській області та клопотанням про забезпечення виконання рішення суду до наступних адресатів: начальника ГУ ДКС у м. Києві Грицуна Т.Г. та начальника ГУ ДКС в Чернігівській області Літошу А.Б.

При цьому, на вказаному клопотанні наявний штемпель лише ГУ ДКС України в Чернігівській області.

Положеннями ст. 19 Закону визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; особисто організувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи; у разі визнання заяви чи скарги не обґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Статтею 20 Закону встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Позивачем в межах даного позову оскаржується бездіяльність відповідачів щодо ненадання останніми письмової відповіді про результат розгляду його клопотання від 13.01.2020 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем 2 окремо зареєстровано два документи, а саме: заяву про прийняття до виконання виконавчого листа від 26.12.2019 по справі № 734/66/19 та клопотання про забезпечення виконання рішення суду (в порядку Закону України «Про звернення громадян») (а.с.9-11).

Аналізуючи вищенаведені норми права, що регулюють спірні правовідносини, у зіставленні з встановленими обставинами, суд зазначає, що відповідачем 2 всупереч статтей 5, 15, 19 Закону України «Про звернення громадян» не надано відповідь на письмове клопотання Пекура В.Ю. від 13.01.2020.

Щодо доводів відповідача 2 викладених у відзиві, які стосуються процедури та вжиття заходів для виконання рішення суду, то суд звертає увагу, що предметом даного спору не є дії чи бездіяльність відповідача 2 щодо виконання рішення суду. В даній справі позивачем оскаржується бездіяльність суб`єктів владних повноважень щодо не надання письмової відповіді про результат розгляду клопотання відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». А тому такі пояснення, а також додані до відзиву докази не стосуються предмету спору.

Таким чином, встановивши протиправну бездіяльність відповідача 2 щодо ненадання відповіді на клопотання позивача від 13.01.2020, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ДКС України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо ненадання письмової відповіді про результат розгляду клопотання позивача від 13.01.2020 про забезпечення виконання рішення суду та зобов`язання відповідача 2 надати відповідно до вимог законодавства України обґрунтовану письмову відповідь на клопотання позивача від 13.01.2020.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до ДКС України, суд не знайшов підстав для їх задоволення, оскільки, клопотання позивача від 13.01.2020 про забезпечення виконання рішення суду (в порядку Закону України «Про звернення громадян») зареєстроване згідно штемпеля посадовою особою ГУ ДКС України в Чернігівській області (а.с.10-11).

Докази звернення позивача з вищенаведеним клопотанням саме до ДКС України в матеріалах справи відсутні, як наслідок позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 168, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління державної казначейської служби України в Чернігівській області щодо ненадання письмової відповіді про результат розгляду клопотання ОСОБА_1 від 13.01.2020 про забезпечення виконання рішення суду.

Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Чернігівській області надати відповідно до вимог законодавства України обґрунтовану письмову відповідь на клопотання ОСОБА_1 від 13.01.2020.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної казначейської служби України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу"Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ).

Відповідач 2: Головне управління державної казначейської служби України в Чернігівській області (вул. Реміснича, 27, м. Чернігів, 14000, ).

Повний текст рішення суду складено 02.09.2020.

Суддя О.М. Тихоненко