Справа № 541/1637/20
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1637/20
№ провадження 2-а/541/25/2020
У Х В А Л А

01 вересня 2020 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., роглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправною відмову щодо встановлення статусу «особа з інвалідністю внаслідок війни» та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла зазначена адміністративна справа, в якій позивач просить:

- визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області щодо встановлення ОСОБА_1 статусу «Особа з інвалідністю внаслідок війни», оформлену листом від 09.06.2020 року №1-21/01-19;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області вчинити дії щодо встановлення ОСОБА_1 статусу «Особа з інвалідністю внаслідок війни» та видати посвідчення з написом «Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни».

Проаналізувавши матеріали вказаного позову, приходжу до наступного висновку.

Статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України розмежовано предметну підсудність місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів.

Згідно ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи, з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; 3)адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

У частині 2 ст.20 КАС України вказано, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Тобто, законодавцем чітко визначено предметну підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам.

Оскільки поданий позивачем позов не входить до переліку справ, що передбачені ч.1 ст.20 КАС України, вважаю, що за нормами КАС України дана адміністративна справа не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а відповідно до предметно-територіальної юрисдикції (підсудності) підсудна Полтавському окружному адміністративному суду.

В статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, закріплено право кожногона справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) від 9 січня 2013 року Європейський суд з прав людини зазначав, що згідно з практикою Суду, метою терміну «встановлений законом» у статті 6 Конвенції є гарантування того, «що функціонування судової системи у демократичному суспільстві не залежить від виконавчої влади, а регулюється законом, прийнятим парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути залишена на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не матимуть певної свободи тлумачення відповідного національного законодавства.Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на склад колегії у кожній справі.

Тобто, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, слід дійти висновку про те, що розгляд справи судом, до юрисдикції якого не відноситься розгляд справи відповідної категорії, порушує принцип «суд, встановлений законом», що на думку судді є неприпустимим.

Крім того, суддя відзначає, що прийняття рішення судом, до юрисдикції якого не відноситься вирішення відповідної категорії справ, порушує норми процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, має наслідком скасування судового рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 стаття 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, у даному випадку наявні підстави для передачі справи за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Згідно ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 20, 29, 30 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миргородської міської ради Полтавської області про визнання протиправною відмову щодо встановлення статусу «особа з інвалідністю внаслідок війни» та зобов`язання вчинити дії, - для розгляду за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя О. А. Городівський