Справа № 480/3481/20
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 р. Справа № 480/3481/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,

представника позивача - Касьяненка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3481/20 за позовом ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 11.04.2019 у виконавчому провадженні №54019535, винесену відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки згідно ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 04.09.2019 у справі №1805/12699/2012 виконавчий лист №1805/12699 від 18.06.2013, виданий Зарічним районним судом м. Суми, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначає, що 26.05.2020 він повідомив відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області про факт визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, однак вищезазначена заява позивача залишена без відповіді, оскільки 03.06.2020 під час перевірки Єдиного реєстру боржників та веб-порталу «Автоматизована система виконавчого провадження» позивачем було виявлено, що виконавче провадження №58898022 не закінчено, у зв`язку із скасуванням виконавчого документа (постанови від 11.04.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №54019535), а тому подальше здійснення виконавчих дій, на думку позивача, порушує його права та інтереси. Також позивач зазначає, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №54019535 та про відкриття виконавчого провадження №58898022 на його адресу не надходили.

Ухвалою суду від 18.06.2020 відкрито провадження у справі №480/3481/20 та призначено до розгляду за правилами, визначеними у ст.287 КАС України.

30.06.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.35-41), у якій зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження АСВП 38600504 з примусового виконання виконавчого листа №1805/12699/2012 виданого 18.06.2013 Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства АТ "Укргазбанк" заборгованості в сумі 3494,92 дол США, 166737,11 грн. та судових витрат у розмірі 2435,09 грн.

Так, 24.05.2017 державним виконавцем відповідно до ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54019535 в якій зазначено про стягнення з боржника в и к о н а в ч о г о збору в р о з м і рі 26110,38 грн.

В подальшому, 19.10.2018 державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна (коштів) боржника якою накладено арешт на легковий автомобіль HYNDAI і30 (легковий універсал-В), 2008, року випуску, чорний, №дв. НОМЕР_1 , №куз. НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 .

Для визначення дійсної ринкової вартості описаного та арештованого майна 22.10.2018 державним виконавцем була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. 24.10.2018 до СФ ДП «СЕТАМ» направлена заявка на примусову реалізацію вищевказаного транспортного засобу за стартовою ціною 172064,00 грн.

Згідно протоколу про проведення електронних торгів № 375122 від 10.12.2018 легковий автомобіль HYNDAI і30 (легковий універсал-В), 2008, року випуску, чорний, №дв. НОМЕР_1 , №куз. НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 було реалізовано учаснику 39 ОСОБА_2 .

За наслідками реалізації арештованого майна, згідно розпорядження від 18.12.2018 грошові кошти в сумі 144885,71 грн. перераховані на користь АБ «Укргазбанк» на погашення заборгованості згідно виконавчого листа № 591/5213/15-ц виданого 31.10.2016 та 14488,57 грн. було перераховано як сплата в и к о н а в ч о г о з б о р у на користь держави.

В подальшому, як зазначає відповідач у відзиві, на підставі постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження 06.03.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнята постанова про прийняття виконавчого провадження АСВП 54019535.

При цьому, під час примусового виконання, 08.04.2019 від стягувача (від Банку) надійшла заява про повернення виконавчого документа, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

На переконання відповідача, Боржником ( ОСОБА_1 - позивачем у даній справі) рішення суду в добровільному порядку не було виконано. При цьому, у постанові про відкриття провадження АСВП №54019535 зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 26110,38 грн. З боржника виконавчий збір в п о в н о м у о б с я з і не стягнено, залишок заборгованості зі сплати виконавчого збору складає - 11621,81 грн.

Отже, керуючись ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» 11.04.2019 головним державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі - 11621,81 грн. (26110,38 грн. - 14488,57 грн.).

11.04.2019, на підставі заяви стягувача, державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП №54019535 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, в п.2 якої зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору від 11.04.2019 виведена в окреме провадження.

У подальшому, на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №58898022.

Керуючись ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», 12.05.2020 державним виконавцем виконавче провадження АСВП №58898022 приєднано до зведеного виконавчого провадження АСВП №62042353.

Відповідач зазначає, що відповідно до ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У даному випадку, стягувач звернувся із заявою про повернення виконавчого документа відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим настають наслідки, які передбачені ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» - якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Крім того, відповідач наголошує, що ухвала Зарічного районного суду м. Суми, якою визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 20.03.2020 по справі №591/5213/15-ц, винесена судом вже після вчинення державним виконавцем процесуальних дій щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та закінчення процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

15.07.2020 відповідач подав до суду додаткові пояснення (а.с.72-73), де вказує, що чинним законодавством з примусового виконання рішень не передбачено взаємозв`язку між визнаним нечинним судовим рішенням (при цьому виконавчий документ на підставі якого воно видано, не перебуває на примусовому виконанні) та постановою про стягнення виконавчого збору, винесеної в рамках виконавчого провадження щодо виконання на даний момент вже нечинного судового рішення.

22.07.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с.89-91), де навів спростування тверджень відповідача.

25.08.2020 представник позивача подав до суду заяву в якій навів додаткові обґрунтування мотивувальної частини позовної заяви, з урахуванням якої просить суд врахувати, що у зв`язку з перерахуванням до державного бюджету частини виконавчого збору нестягнутим залишився виконавчий збір у розмірі 11 621.81 грн. Таким чином за ту частину проведених виконавчих дій, за якими фактично здійснено частково виконання рішення відповідачем виконавчий збір було стягнуто у розмірі 14488,57 грн. Надалі, у зв`язку з тим, що стягувачем було подано заяву про повернення виконавчого документа, державний виконавець, керуючись ч. З ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виносить оскаржувану постанову від 11.04.2019 року про стягнення залишку нестягнутого виконавчого збору у розмірі 11 621,81 грн. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Таким чином, на переконання позивача, державний виконавець виніс постанову від 11.04.2019 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 11 621,81 грн. без фактичного повного стягнутої суми на користь стягувачна, оскільки відповідно до усталеної практики Верховного Суду, виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався лише приписами частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої у разі повернення виконавчого документа стягувану, в тому числі на підставі його письмової заяви (п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону), якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Проте, позивач звертає увагу суду на те, що приймаючи відповідне рішення відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» та інші норми Закону та Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5 від 02.04.2012 року, які у своєму взаємозв`язку полягають у тому, що виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків лише від фактично стягнутої суми під час примусового виконання рішення.

У судове засідання, призначене на 27.08.2020, з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав. З турахуванням викладеного, суд вважає за можливе здійснювати розгляді справи за відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази у справі дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням наступного:

Як свідчить з матеріалів справи 13.09.2016 року Зарічним районним судом м.Суми було прийнято рішення у справі №591/5213/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитним договором №463/08 - АКНФ від 16.09.2008 року у сумі 3494,92доларів США, 166737,11 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору.

Виконавчий лист № 591/5213/15-ц виданий 31.10.2016 року (а.с.50).

В подальшому, 24.05.2017 року відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відповідно до ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження №54019535 (а.с.51) на підставі виконавчого листа №591/5213/15-ц від 31.10.2016 року виданого Зарічним районним судом м. Суми. При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження АСВП 54019535 від 24.05.2017 зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 26110,38 грн.

В подальшому, 19.10.2018 державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна (коштів) боржника якою накладено арешт на легковий автомобіль HYNDAI і30 (легковий універсал-В), 2008, року випуску, чорний, №дв. НОМЕР_1 , №куз. НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 .

Для визначення дійсної ринкової вартості описаного та арештованого майна 22.10.2018 державним виконавцем була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. 24.10.2018 до СФ ДП «СЕТАМ» направлена заявка на примусову реалізацію вищевказаного транспортного засобу за стартовою ціною 172064,00 грн.

Згідно протоколу про проведення електронних торгів № 375122 від 10.12.2018 легковий автомобіль HYNDAI і30 (легковий універсал-В), 2008, року випуску, чорний, №дв. НОМЕР_1 , №куз. НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_3 було реалізовано учаснику 39 ОСОБА_2 .

За наслідками реалізації арештованого майна, згідно розпорядження від 18.12.2018 грошові кошти в сумі 144885,71 грн. перераховані на користь АБ «Укргазбанк» на погашення заборгованості згідно виконавчого листа № 591/5213/15-ц виданого 31.10.2016 та 14488,57 грн. було перераховано як сплата в и к о н а в ч о г о з б о р у на користь держави.

05.03.2019 року постановою Зарічного ВДВС міста Суми ГТУЮ у Сумській області про передачу виконавчого провадження, виконавчий лист № 591/5213/15-ц від 31.10.2016 року, був переданий до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області.

11.04.2019 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області у виконавчому провадженні №54019535 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

11.04.2019 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 11 621.81 грн. за виконавчим провадженням № 54019535 .

16.04.2019 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58898022 по стягненню з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 11 621,81 грн. на підставі постанови № 54019535 від 11.04.2019 року, оскільки виконавчий збір в повному обсязі не було стягнуто, залишок заборгованості зі сплати виконавчого збору складав 11621,81 грн.

При цьому, 20.03.2020р., на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/5213/15-ц виконавчий лист № 591/5213/15-ц від 31.10.2016 року виданий Зарічним районним судом м. Суми визнано таким, що не підлягає виконанню.

26.05.2020 року заявник повідомив Відповідача про факт визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, вхідний № 7807 від 26.05.2020 року. Рішення суду на день подачі набрало законної сили. Вищезазначена заява залишена без відповіді.

Як зазначає позивач, 03.06.2020р. під час перевірки Єдиного реєстру боржників та веб-порталу «Автоматизована система виконавчого провадження» було виявлено, що виконавче провадження № 58898022 не закінчено, наразі на виконанні перебуває виконавчий документ (постанова від 11.04.2019 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 54019535).

Позивач вважає, що за наявності рішення суду про визнання виконавчого листа таким , що не підлягає виконанню та за умови фактичної сплати позивачем (боржником у відповідному виконавчому провадженні) виконавчого збору у розмірі 10% від стягнутої суми, подальше здійснення виконавчих дій, в тому числі і стягнення виконавчого збору у сумі 11621,81 грн. є протиправним, порушує його права та інтереси, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується у випадках визначених частиною 5 статті 27 Закону № 1404-VIII .

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. (ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII).

Згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Положеннями статей 40, 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема ч.3 ст. 40 Закону № 1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 21 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Отже, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору і тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2017 ВП №54019535 щодо примусового виконання виконавчого листа №591/5213/15-ц, виданого 31.10.2016 Зарічним районним судом м. Суми (а.с.51).

Під час примусового виконання, 08.04.2019 від стягувача (АБ "Укргазбанк") надійшла заява про повернення виконавчого документа, на підставі якого було відкрито виконавче провадження (а.с. 53).

11.04.2019 на підставі заяви стягувача (АБ " Укргазбанк "), керуючись п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем у виконавчому провадженні №54019535 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, в п.2 якої зазначено, що постанову про стягнення виконавчого збору від 11.04.2019 вивести в окреме виконавче провадження (а.с.54).

Так, за правилами пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

При цьому, на час прийняття постанови від 11.04.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу, лишилась не виконана постанова державного виконавця від 30.05.2017 ВП №54019535 в частині стягнення з боржника - ОСОБА_1 , виконавчого збору, сума несплати якого на 11.04.2017 становить 11621,81 грн.

Так, 11.04.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 11621,81 грн. (зворотній бік а.с.53).

16.04.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень винесено постанову ВП №58898022 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №54019535 від 11.04.2019 про стягнення виконавчого збору в сумі 11621,81 грн. (а.с.16-17).

Водночас, суд зазначає, що виконавчий збір не може бути стягнутий лише на підставі повернення виконавчого документа стягувачу за заявою останнього. Відтак, у разі повернення виконавчого документа стягувачу та за відсутності фактів стягнення заборгованості обов`язок щодо сплати виконавчого збору у боржника не виникає.

Як вже зазначалося вище, боржником (за рахунок коштів від продажу автомобіля який належав боржнику ( ОСОБА_1 ) фактично виконано зобов"язання по сплаті виконавчого збору у розмірі 10% від суми коштів отриманих від реалізації майна. Так, за наслідками реалізації арештованого майна, згідно розпорядження від 18.12.2018 грошові кошти в сумі 144885,71 грн. перераховані на користь АБ «Укргазбанк» на погашення заборгованості згідно виконавчого листа № 591/5213/15-ц виданого 31.10.2016 та 14488,57 грн. було перераховано як сплата в и к о н а в ч о г о з б о р у на користь держави (10% від вартості реалізованого майна).

Суд також вважає за доцільне зазначити, що фактично у виконавчому документів (у відповідному виконавчому листі суду) до стягнення на користь Банку було визначено суму більшу ніж було повернуто банку внаслідок реалізації майна боржника. Так, заявлено до стягнення було 3494,92 дол.США, 166737,11 грн. та судові витрати в сумі 2435.09 грн. Тоді як автомобіль було реалізовано на суму 144 885 грн. 71 коп. Таким чином, фактично рішення суду було виконано не в повному обсязі.

Зважаючи саме на дану обставину, в пункті 3 постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу від 11.04.2019р. ВП №54019535 (а.с.54) державний виконавець попереджає стягувача про його право повторно пред"явити виконавчий документ до виконання до 12.04.2022р.

Отже, при стягненні виконавчого збору відповідно до ч.3 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документу стягувачу за його заявою (за наявності повторного звернення виконавчого документу до виконання) створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконанні рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18 (а.с.98-104), яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Вказана правова позиція також була врахована судом у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №480/4673/19.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 11.04.2019 у виконавчому провадженні №54019535, винесеної відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 11.04.2019 року з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №54019535, винесену відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець