Справа № 806/2435/15
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 806/2435/15

адміністративне провадження № К/9901/17207/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Губської О.А., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну Адвоката Замковенка Миколи Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову Житомирський апеляційний адміністративний суду від 10 квітня 2017 року

у справі №806/2435/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Житомирській області

про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі і зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 15000,00 грн моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2020 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2020 року визнано не поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Житомирський апеляційний адміністративний суду від 10 квітня 2017 року. Касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску скаржником строку на касаційне оскарження.

Скаржнику надано строк десять днів з дня вручення копії ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

Копію ухвали Верховного Суду від 24 липня 2020 року вручено скаржнику 30 липня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На усунення недоліків касаційної скарги адвокат Замковенко Микола Іванович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просить поновити скаржнику строк звернення до суду.

У вказаному клопотанні скаржник повторно вказує, що ним подавалася касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України (далі - ВАСУ). Вказує, що при поданні касаційної скарги до ВАСУ керувався положеннями статей 103, 212 та 213 КАС України, які були чинними на той час та всі вимоги передбачені вказаними статями виконав.

Зазначає, що звертався до ВАСУ де йому повідомили, що раніше подана касаційна скарга в інтересах ОСОБА_1 до ВАСУ та Касаційного адміністративного суду не надходила проте доказів такого звернення немає, оскільки звернення було в усній формі.

Крім того він вказує, що не міг цікавитися розглядом справи через тривалу хворобу та з розглядом не Конституційним Судом України подання про відповідність Конституції України Закону України «Про очищення влади».

Скаржник вказує, що ним до касаційної скарги додано достатні докази на підтвердження факту подачі касаційної скарги до ВАСУ.

Проаналізувавши вказане клопотання Верховний Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв`язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

Всі справи по яким було відкрито касаційне оскарження, а також касаційні скарги по яким ще не було вирішено питання про відкриття касаційного провадження були передані від ВАСУ до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Проте, жодних матеріалів, які б могли стосуватися справи №806/2435/15 до Касаційного адміністративного суду передано не було.

Дійсно до касаційної скарги додано квитанцію з КМД ПАТ «Укрпошта», яка датована 02 травня 2017 року, яким направлялося рекомендоване відправлення на адресу ВАСУ та копію конверта, де відправником зазначено Замковенка Миколу Івановича , а адресатом ВАСУ.

Проте, вказаним доказам судом вже надавалася оцінка в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху та зазначалося, що з наданих доказів неможливо встановити, що поштові відправлення стосуються саме справи №806/2435/15.

Без відомостей, які б могли підтвердити факт того, що даний конверт та квитанція стосуються саме справи №806/2435/15 Верховний Суд позбавлений можливості встановити належність вказаних доказів та відповідно вони не можуть слугувати підставою для визнання причин пропуску строку поважними.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги, а такі підстави підтверджуються належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, які підтверджуються належними доказами, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Тому Верховний Суд приходить до висновків, що наведене в клопотанні скаржника не може бути підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Замковенка Миколи Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Житомирський апеляційний адміністративний суду від 10 квітня 2017 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою адвоката Замковенка Миколи Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Житомирський апеляційний адміністративний суду від 10 квітня 2017 року справі №806/2435/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі і зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 15000,00 грн моральної шкоди.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіО.В. Калашнікова О.А. Губська В.М. Соколов