Справа № 200/3713/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 р. Справа№200/3713/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд: у складі - головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішеня,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання дій щодо винесення податкового повідомлення - рішення № від 25 лютого 2020 року протиправними та його скасування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами камеральної перевірки відповідачем встановлено порушення ТОВ «АВ ТРЕЙД ГРУП» термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) розрахунку коригування до податкової накладної за лютий 2018 року. Позивач вважає спірне податкове повідомлення-рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із відсутню відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, складених з урахуванням особливостей, визначених п. 8, 12, 14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31 грудня 2015 року, оскільки розрахунок коригування, складеного у періоді лютий 2018 року, на податкову накладну складену на пільгові операції.

2 червня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що за порушення термінів реєстрацій податкових накладних в ЄРПН або відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН штрафні санкції не застосовуються виключно до податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, оподатковуються за нульовою ставкою. Позивачем здійсненна реєстрація у ЄРПН розрахунку коригування, складеного у періоді лютий 2018 року на суму ПДВ 59 486,00 грн. із затримкою до 15 календарних днів. Просив у задоволенні позову відмовити.

15 липня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, за змістом яких зазначено, що 22 травня 2020 року офіційно опубліковано Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві, а саме: крім податкових накладних, також доповнено розрахунок коригування, для пільгових операцій, за порушення термінів реєстрацій яких в ЄРПН штрафні санкції не застосовуються. Крім того, представник позивача посилався на рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/5734/19-а, яке винесене на користь позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 5 травня 2020 року вирішено відкрити провадження в адміністративній справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 4 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 4 червня 2020 року відкладено підготовче засідання на 2 липня 2020 року.

У підготовчому засіданні 2 липня 2020 року, протокольною ухвалою оголошено перерву до 30 липня 2020 року.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» є юридичною особою .

Позивач діє на підставі Статуту, в якому серед іншого вказана оптова торгівля відходами та брухтом.

Згідно із витягом № 035 від 28 березня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» зареєстровано платником податку на додану вартість 1 вересня 2012 року.

Посадовими особами Головного управлінням ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку дотримання позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних, за період лютий 2018 року, результати якої викладено в акті камеральної перевірки №401/05-99-52-04/38190506 від 28 грудня 2019 року.

Відповідно до висновків перевірки встановлено порушення ТОВ «АВ ТРЕЙД ГРУП» п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у ЄРПН, а саме: реєстрація розрахунку коригування, складеного у періоді лютий 2018 року на суму ПДВ - 59 486,00 грн. із затримкою до 15 календарних днів.

За наслідками проведеної камеральної перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 25 лютого 2020 року № про застосування штрафу у розмірі 10% в розмірі 5 947,60 грн. за порушення термінів реєстрації податкових накладних.

Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості прийняття контролюючим органом вищевказаного податкового повідомлення-рішення.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1 статті 120-1 Податкового кодексу (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірною у цій справі. Спірним є саме наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

З 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Таким чином, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідно до пункту 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 року №1307, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за №137/28267 (далі Порядок №1307) при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини: 01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку); 02 - Складена на постачання неплатнику податку; 03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку; 04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку; 06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих; 07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; 11 - Складена за щоденними підсумками операцій; 12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку); 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності; 14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента; 15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1307 у разі нарахування податкових зобов`язань згідно з пунктом 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі «Отримувач (покупець)» платник податку зазначає власне найменування (П.І.Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН «00», рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Судом встановлено що податкова накладна від 28 лютого 2018 року складена на підставі пункту 11 Порядку № 1307, в якій зазначено:

- позначка «X» про те, що податкова накладна не видається покупцю;

- позначка «X» про те, що це зведена податкова накладна;

- тип причини - 09 «Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість»;

- Продавець - найменування та ІПН позивача;

- Покупець - найменування позивача та умовний ІПН «00»;

- Ряд І-VI з урахуванням ставки ПДВ: 7 % (ряд. IV, VI));

- ряд. VII - IX не заповнюються;

- графа 4 - зазначено «грн.»;

- гр. 3, 5 - 9 - не заповнені.

Суд зазначає що позивачем була складена та надіслана відповідачу зведена податкова накладна від 28 лютого 2018 року відповідно до вимог п. 198.1 ст.198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України та Порядку № 1307.

Також позивачем складено 31 березня 2018 року розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 28 лютого 2018 року із аналогічними показниками:

- позначка «X» про те, що податкова накладна не видається покупцю;

- позначка «X» про те, що це до зведеної податкової накладної;

- тип причини - 09 «Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість»;

- Продавець - найменування та ІПН позивача;

- Покупець - найменування позивача та умовний ІПН «00»;

- Ряд І-VI з урахуванням ставки ПДВ: 7 % (ряд. IV, VI));

- ряд. VII - IX не заповнюються;

- графа 4 - зазначено «грн.»;

- гр. 3, 5 - 9 - не заповнені.

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН спірний розрахунок коригування зареєстрований 19 квітня 2018 року.

Аналіз наведених норм податкового законодавства дає підстави зробити висновок, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної в ЄДРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Судом встановлено, що податкова накладна від 28 лютого 2018 року та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 28 лютого 2018 року, складені з урахуванням особливостей, зазначених у пункті 11 Порядку № 1307, із зазначенням помітки «Х» у верхній лівій частині таких накладних та зазначенням відповідних причин не надання отримувачу (покупцю) податкових накладних.

Згідно з п. 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п. 120-1.2. ст. 120-1 Податкового кодексу України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Тобто для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.2. ст. 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обставин: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Та обставина, що спірний розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 28 лютого 2018 року не надається отримувачу (покупцю) та складений на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, не заперечується відповідачем. Позиція податкового органу мотивована тим, що за умовами п. 120-1.2. ст. 120-1 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) платники податків звільняються від відповідальності за порушення строків реєстрації тільки податкових накладних по пільговим операціям. У даному випадку позивачем допущено порушення внаслідок несвоєчасної реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці характеризує якість закону як правове положення, що може витримати перевірку його на якість, якщо це положення є достатньо чітким у переважній більшості справ, що їх розглядали національні органи (Ґавенда проти Польщі від 14.03.2002).

Чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (Броньовський проти Польщі від 22.06.2004). Якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито. Закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право (Аманн проти Швейцарії від 16.02.2000).

Суд вважає позицію контролюючого органу щодо звільнення платників податків від відповідальності за порушення строків реєстрації тільки податкових накладних по пільговим операціям помилковою та такою, що виникла внаслідок недостаньої чіткості норми, яка регулює спірні правовідносини.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» №466-ІХ від 16 січня 2020 року п. 120-1.2. ст. 120-1 Податкового кодексу України викладений у новій редакції, де законодавцем крім податкових накладних, також доповнено розрахунок коригування, для пільгових операцій, за порушення термінів реєстрацій яких в ЄРПН штрафні санкції не застосовуються.

Разом з тим, ст. 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням наведеного, а також встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку, що оспорюване податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірності прийнятого ним спірного податкового повідомлення -рішення, а тому останнє підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнаня дій протиправними по винесенню податкового повідомлення - рішення, суд вважає, що позивачем не вірно обрано спосіб відновлення порушеного права, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-78, 90, 139, 241-246, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № від 25 лютого 2020 року.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, 114, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ТРЕЙД ГРУП» (84306, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 16, ) судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/)

Суддя В.С. Дмитрієв