Справа № 815/1736/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 815/1736/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевчук О.А.

суддів: Бойка А.В. , Осіпова Ю.В.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 р. у справі № 815/1736/18 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій, скасування розпоряджень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 р. позов задоволено частково.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій крім іншого, просить поновити строк на апеляційне оскарження. Апелянт зазначає, що позивач у справі представляла себе самостійно, є літньою людиною ІНФОРМАЦІЯ_1 та не є спеціалістом у галузі права, та 25.05.2020 р. уклала договір з адвокатським агенством про правову допомогу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020 р. зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме для надання апелянтом інших поважних підстав, які унеможливили апелянту звернутись до суду вчасно.

06.07.2020 року на виконання вимог ухвали про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 надала копотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 р. В обгрунтування клопотання зазначається, що позивач у справі представляла себе самостійно (усі процесуальні документи підписані особисто позивачем), є літньою людиною ІНФОРМАЦІЯ_1 та не є спеціалістом у галузі права. Також, вказує, що 04.04.2018 р. уклала угоду про надання правової допомоги з адвокатом Маркаровим І.Р. та була впевнена, що цей договір поширюється на всі інстанції, проте апеляціна скарга адвокатом подана не була. Апелянт вказує, що двічі підписувала у 2019 році звернення до експертів. Апелянт зазначає, що не знала, що угода підписана у 2018 році поширювалась на повноваження адвоката лише на ведення її справи в суді першої інстанції. З урахуванням зазначених обставин, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, у тому числі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду першої інстанції було прийнято в письмовому провадженні 07.08.2018 року (т.2 а.с.109-118).

Копію рішення отримано позивачем 24.09.2018 року (т.2 а.с.150) та 16.11.2018 р. з відміткою про набрання законної сили судовим рішенням (т.2 а.с.152-153).

Також, встановлено, що 26.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про отримання виконавчого листа, який отримала 29.11.2019 р. (т.2 а.с.170-173).

Апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 15.06.2020 року, тобто з пропуском встановленого КАС України строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Надані позивачем пояснення щодо пропуску строку звернення до суду на вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху фактично є тотожними доводами апелянта наданими в апеляційній скарзі. Доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою апелянтом не надано та не зазначено обгрунтованих підстав про те, що заважало апелянту звернутись до суду у строк передбачений КАС України.

Доводи апелянта, про те, що позивач у справі представляла себе самостійно, є літньою людиною ІНФОРМАЦІЯ_1 та не є спеціалістом у галузі права не є поважними підставами для поновлення пропущеного строку, оскільки апелянт надає угоду про надання правової допомоги №040418 з адвокатом Маркаровим І.Р.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 з 24.09.2018 р. знала про оскаржуване рішення суду першої інстанції від 07.08.2018 року, отримала дві його копію, а також отримала виконавчий лист у справі, станом на момент звернення з апеляційною скаргою рішення суду виконано, позиивач отримує пенсію у новому розмірі, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про рішення суду.

Питанням безпідставного поновлення процесуальних строків була надана оцінка Європейським Судом з прав людини, судова практика та рішення якого повині застосовуватись під час розгляду адміністративних справ в Україні з урахуванням принципу верховенства права.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 у справі "Устименко проти України" зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Слід зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Таким чином, зазначений період часу, протягом якого позивач не подавав апеляційну скаргу є явно перебільшеним для вчинення такої дії і неспіврозмірним із процесуальним строком, встановленим для апеляційного оскарження судового рішення, крім того, апелянтом не наведено об`єктивних підстав пропуску строку.

Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції, яка діяла на момент залишення скарги без руху) під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 169 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року №239, від 22.04.2020 року №291, від 04.05.2020 року №332, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500 строк карантину продовжено до 31 липня 2020 року.

Згідно п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції, яка діє на момент закінчення установленого строку) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Зміни у наведені положення адміністративного процесуального законодавства внесені Законом України від 18.06.2020 року №731-IX, відповідно до п. 2 Розділу ІІ якого процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" N 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 року №731-IX опубліковано 16.07.2020 року у виданнях "Голос України" за №119-120 та "Урядовий кур`єр" за №135 та набрав чинності 17.07.2020 року, а отже передбачений Законом 20-денний строк завершений 06.08.2020 року.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених правил КАС України та Закону України від 18.06.2020 року №731-IX на момент закінчення строку щодо усунення недоліків скарги такий строк може бути продовженим за клопотанням особи, яка звернулась до апеляційного суду із скаргою, з одночасним наведенням причин неможливості вчинити певні процесуальні дії, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Апеляційний суд встановив, що у визначений строк апелянтом вимоги судового рішення про залишення скарги без руху не виконано. У тому числі, в передбачений Законом України від 18.06.2020 року №731-IX строк апелянтом не наведено причин неможливості вчинити певні процесуальні дії, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлепних статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки у встановлений судом строк апелянт не виконав вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме судом підстави пропуску строку визнані не поважними, тому не вбачається підстав для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, суд. -

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 р. відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шевчук О.А.
Судді Бойко А.В. Осіпов Ю.В.