Справа № 640/337/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/337/20 Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

Суддів Земляної Г.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП", Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдингу "Білоруська металургійна компанія" про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання протиправними дій та скасування рішення, в якому просило (з урахуванням уточнення позовних вимог):

- визнати протиправним та скасувати рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № АД-430/2019/4411-03 від 02 грудня 2019 року «Про Застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова» в частині запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита за ставкою 0,0% для ВАТ «БМЗ» та ЗАТ «БМЗ-Балтія»;

- визнати протиправними дії Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України по складанню та направленню до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі Основних фактів і висновків в частині, що стосується розрахунку маржі шкоди та пропозиції встановити розмір ставки остаточного антидемпінгового мита щодо імпорту в Україну товару походженням з Республіки Білорусь на рівні розрахованої ставки моржі шкоди, а саме: для ВАТ «БМЗ» - 0%;

- внести зміни до тексту рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № АД-43 0/2019/4411-03 від 02 грудня 2019 року «Про Застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь та Республіки Молдова» шляхом виключення з речення «для інших виробників та експортерів товару походженням з Республіки Білорусь - 31,08 %» слова «інших».»

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ МЕТАЛ ГРУП" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдингу "Білоруська металургійна компанія".

22 квітня 2020 року представником Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" подано клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2019 року призначено у справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

- Якою є величина шкоди для Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг») з огляду на імпорт в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь в період антидемпінгового розслідування (2 квартал 2017 року -1 квартал 2018 року), для цілей запровадження остаточних антидемпінгових заходів на підставі пункту 3 частини 5 статті 16 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту»?

- Яким є розмір демпінгової маржі для Відкритого акціонерного товариства «Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдингу «Білоруська металургійна компанія»» за період антидемпінгового розслідування (2 квартал 2017 року - 1 квартал 2018 року), з огляду на імпорт в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь, для цілей запровадження остаточних антидемпінгових заходів на підставі пункту 3 частини 5 статті 16 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту»?

Доручено проведення судово-економічної експертизи акредитованим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Враховуючи наявність згоди позивача, оплату експертизи покладено на Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Зупинено провадження по справі № 640/337/20 на час проведення судової економічної експертизи.

Приймаючи рішення про необхідність призначення по справі експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для встановлення того, чи правильно, з точки зору розрахунку економічних показників Міністерством було визначено розмір шкоди, яка заподіювалася національному товаровиробнику (АМКР) з огляду на демпінговий імпорт вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь в період антидемпінгового розслідування, для цілей запровадження остаточних антидемпінгових заходів, та розмір демпінгової маржі для Відкритого акціонерного товариства «Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдингу «Білоруська металургійна компанія»» за період антидемпінгового розслідування, з огляду на імпорт в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь, для цілей запровадження остаточних антидемпінгових заходів, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а саме - у економічній.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні поданого відповідачем клопотання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявлені для вирішення в експертизі питання є питаннями права та не потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 статті 311 КАС України.

При цьому, представником Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України Т. Харабарою було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що вона не має можливості прийняти участь у судовому засіданні, оскільки дія довіреності, виданої Т. Харабарі закінчилася 01 серпня 2020 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів не має підстав розглядати дане клопотання. Також слід зазначити, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, необхідність призначення експертизи у справі обґрунтовано тим, що оскільки предметом спору є визнання протиправним та скасування Рішення в частині запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита за ставкою 0,0% для ВАТ «БМЗ» та ЗАТ «БМЗ-Балтія» та визнання протиправними дій Міністерства по складанню та направленню до Комісії Основних фактів і висновків у рамках антидемпінгового розслідування в частині, що стосується розрахунку маржі шкоди та пропозиції встановити розмір ставки остаточного антидемпінгового мита щодо імпорту в Україну товару походженням з Республіки Білорусь на рівні розрахованої ставки маржі шкоди, а саме: для ВАТ «БМЗ» - 0%, то для з`ясування обставин у даній справі необхідні спеціальні знання у сфері економіки, зокрема, щодо: здійснення розрахунку величини шкоди, яка заподіювалася національному товаровиробнику (АМКР) з огляду на імпорт в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь в період антидемпінгового розслідування (2 квартал 2017 року - 1 квартал 2018 року); здійснення розрахунку розміру індивідуальної демпінгової маржі для ВАТ «БМЗ» за період антидемпінгового розслідування (2 квартал 2017 року - 1 квартал 2018 року), з огляду на імпорт в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Статтею 102 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Згідно п. п. 1.2.3,1.2.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (далі - Інструкція), серед основних видів експертиз є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій та товарознавча: машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання; автотоварознавча; транспортно-товарознавча; військового майна, техніки та озброєння.

Згідно ч.1 статті 9 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» з метою визначення демпінгової маржі здійснюється порівняння між нормальною вартістю, визначеною відповідно до статті 7 цього Закону, та експортною ціною, визначеною відповідно до статті 8 цього Закону. Таке порівняння здійснюється на основі однакових базисних умов поставки (як правило, франко-завод) щодо продажу, здійсненого за найближчою датою, стосовно якої є відповідна інформація. Базисні умови поставки визначаються відповідно до Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів "Інкотермс". При цьому здійснюється необхідне коригування з відповідним урахуванням величин різниць, які впливають на порівнянність цін, тобто різниць, обчислених під час коригування факторів, зазначених у пунктах 1 - 11 частини четвертої цієї статті.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що коригування щодо розрахунку величин різниць у зазначених нижче факторах, які впливають на порівнянність цін, здійснюється за такими правилами щодо: 1) фізичних характеристик. Нормальна вартість та експортна ціна коригуються відповідно на суми, що відповідають прийнятним величинам різниць у ринковій вартості товару, який є об`єктом розгляду, залежно від його фізичних характеристик; 2) податків і зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при імпорті. Нормальна вартість коригується на суми обов`язкових платежів, що справляються при імпорті товару, та (або) непрямих податків і зборів, якими оподатковується подібний товар та (або) матеріали, що є його фізичними складовими (в сумі фактичної сплати), якщо цей товар призначається для споживання в країні експорту, та які підлягають поверненню у разі експорту його в країну імпорту; 3) знижок та обсягів продажу. Знижки (цінові та інші торгові знижки, пільги тощо), які використовуються для стимулювання збуту та (або) збільшення обсягів продажу, враховуються, якщо вони справді застосовувалися або можна довести, що існують достатні підстави вважати, що вони надаються та безпосередньо стосуються продажу товару, що є об`єктом розгляду. Нормальна вартість та експортна ціна коригуються відповідно на суми різниць знижок, включаючи ті, що надаються залежно від обсягів продажу, якщо ці знижки належним чином обчислюються щодо обсягів продажу товару, що є об`єктом розгляду, та безпосередньо стосуються цього продажу. Коригування на суму відстрочених знижок також може здійснюватися, якщо вимога заінтересованої сторони грунтується на фактичних даних за попередні періоди щодо отримання знижок, включаючи домовленість щодо обсягів; 4) базисних умов поставки. Базисними умовами поставки для мети коригування вважаються умови франко-завод. Коригування на суму різниць у базисних умовах поставки здійснюється у разі, якщо: встановлюється, що для збутової мережі на двох ринках експортна ціна, включаючи конструйовану експортну ціну, практикується на основі різних базисних умов поставки стосовно нормальної вартості; така різниця у зазначених базисних умовах поставки впливає на порівнянність цін, що доводиться наявністю постійних і чітких відмінностей у функціях і різниці у цінах продавців у зв`язку з різними базисними умовами поставки на внутрішньому ринку країни експорту. Нормальна вартість та експортна ціна коригуються відповідно на суми, що відповідають встановленим таким чином різницям у ринковій вартості товару, який є об`єктом розгляду; 5) витрат на транспортування, страхування, навантаження (розвантаження) та додаткових витрат. Нормальна вартість та експортна ціна коригуються відповідно на суми різниць у витратах, що безпосередньо стосуються товару, який є об`єктом розгляду, та підлягають сплаті за доставку товару від складських приміщень експортера до першого незалежного покупця лише у разі, якщо ці витрати включено до відповідних цін. До цих витрат включаються витрати на транспортування, страхування, навантаження (розвантаження) та додаткові витрати; 6) витрат на пакування. Нормальна вартість та експортна ціна коригуються відповідно на суми різниць у витратах, безпосередньо пов`язаних з пакуванням товару, який є об`єктом розгляду; 7) витрат по кредиту. Нормальна вартість та експортна ціна коригуються відповідно на суми різниць вартості кредиту, наданого для відповідного продажу товару, у разі, якщо цей фактор буде використаний при встановленні ціни на цей товар; 8) витрат після продажу. Нормальна вартість та експортна ціна коригуються відповідно на суми різниць у прямих витратах, безпосередньо пов`язаних з наданням поручительства, гарантій, технічної допомоги (консультацій) та послуг, що передбачаються законодавством країни експорту (походження або порівняння) та (або) угодою купівлі-продажу; 9) витрат на комісійні винагороди. Нормальна вартість та експортна ціна коригуються відповідно на суми різниць комісійних винагород, сплачених у процесі продажу товару, який є об`єктом розгляду; 10) витрат, пов`язаних з перерахунком валют. Якщо для порівняння цін необхідно провести перерахунок валют, такий перерахунок здійснюється з використанням валютного курсу на дату продажу товару, який є об`єктом розгляду. У разі, якщо продаж іноземної валюти, безпосередньо пов`язаний з продажем на експорт, здійснювався за угодами на строк, то використовується валютний курс, що практикується при продажу за угодами на строк. Датою продажу за угодою на строк вважається дата, яка зазначається у відповідному рахунку, але може використовуватися і дата укладення контракту, дата замовлення або дата підтвердження замовлення, або інша дата, якщо вона є більш прийнятною для встановлення істотних умов продажу. У процесі антидемпінгового розслідування поточні коливання валютного курсу не враховуються, а заінтересованим експортерам надається не менше ніж 60 днів для відображення тривалого коливання валютного курсу в період розслідування; 11) суми коригувань. Сума коригувань розраховується на основі фактичних даних, що стосуються певного антидемпінгового розслідування та періоду розслідування, або фактичних даних останнього фінансового року.

Частинами 5-10 статті 9 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» встановлено, що в результаті порівняння нормальної вартості та експортної ціни визначається демпінгова маржа, величина якої становить різницю, на яку нормальна вартість перевищує експортну ціну.

У разі, якщо демпінгові маржі є різними, може розраховуватися середньозважена величина демпінгової маржі.

Наявність демпінгової маржі протягом періоду розслідування визначається, як правило, шляхом порівняння: 1) середньозваженої величини нормальної вартості із середньозваженою величиною цін всіх експортних операцій в країні імпорту; 2) або індивідуальної нормальної вартості з індивідуальними експортними цінами в країні імпорту за кожною операцією.

Середньозважена величина нормальної вартості може порівнюватися з цінами усіх індивідуальних експортних операцій в країні імпорту за наявності таких умов: 1) структура експортних цін значно відрізняється у різних покупців, у різних регіонах або протягом певного періоду (періодів); 2) методами, зазначеними у частинах шостій, сьомій і пункті 1 цієї частини, неможливо визначити фактичну величину демпінгової маржі.

При визначенні демпінгової маржі відповідно до цієї статті можуть застосовуватися також вибіркові методи відповідно до статті 30 цього Закону.

У разі якщо товар імпортується в країну імпорту не з країни походження, а з країни експорту, експортна ціна цього товару може порівнюватись з ціною на внутрішньому ринку цієї країни експорту. Однак у разі якщо товар перевозиться транзитом через країну або такий товар не виробляється у країні експорту, або для нього відсутня порівняльна ціна в країні експорту, порівняння може здійснюватись із ціною в країні походження товару.

У той же час, статтею 10 вказаного Закону передбачено, що у процесі розслідування встановлюється наявність та величина шкоди, що заподіюється національному товаровиробнику в одній із таких форм, якщо інше не передбачено цим Законом: 1) істотна шкода, заподіяна національному товаровиробнику; 2) загроза заподіяння істотної шкоди національному товаровиробнику; 3) істотне перешкодження створенню чи розширенню національним товаровиробником виробництва подібного товару, який є об`єктом розгляду.

Визначення наявності шкоди ґрунтується на доказах і включає об`єктивне дослідження таких факторів: 1) обсяги демпінгового імпорту та вплив цього імпорту на ціни подібних товарів на ринку країни імпорту; 2) наслідок цього імпорту для національного товаровиробника, що є логічним результатом дії факторів, зазначених у пункті 1 цієї частини.

Щодо обсягу демпінгового імпорту розглядається, чи мало місце значне зростання демпінгового імпорту чи то в абсолютних показниках, чи відносно виробництва або споживання відповідних товарів в Україні.

Щодо впливу демпінгового імпорту на ціни подібного товару розглядається: 1) чи були ціни на товар, що є об`єктом демпінгового імпорту, значно нижче цін на подібний товар; 2) чи призвів демпінговий імпорт до значного зниження цін на подібний товар; 3) чи перешкоджав демпінговий імпорт значному зростанню цін на подібний товар, яке мало б місце за умови відсутності демпінгового імпорту.

При дослідженні питання, зазначеного в пункті 1 частини другої цієї статті, розглядається більше ніж один фактор із зазначених у цій частині.

У разі, якщо імпорт з однієї або більше країн одночасно стає об`єктом антидемпінгових розслідувань, вплив цього імпорту оцінюється сукупно за наявності таких умов: 1) демпінгова маржа, встановлена у зв`язку з імпортом з кожної країни, є вищою за мінімальний рівень, визначений відповідно до частини четвертої статті 16 цього Закону; 2) обсяг імпорту з кожної країни не може бути визначений як незначний; 3) сукупна оцінка впливу імпорту відповідає умовам конкуренції між імпортними товарами та умовам конкуренції між імпортними товарами і подібними товарами походженням з країни імпорту.

Вивчення впливу демпінгового імпорту на національного товаровиробника включає оцінку всіх економічних факторів та показників, що стосуються становища національного товаровиробника, в тому числі того факту, що національний товаровиробник ще перебуває в стадії відновлення від наслідків минулого демпінгу або субсидування, величини фактичної демпінгової маржі, фактичного і потенційного зниження обсягів продажу, прибутків виробництва продукції, частки на ринку, продуктивності, прибутку від інвестицій, використання потужностей; факторів, що впливають на ціни національного товаровиробника; фактичного та потенційного негативного впливу на рух готівки, матеріально-виробничі запаси, зайнятість, заробітну плату, економічне зростання, здатність збільшувати капітал або інвестиції. Цей перелік не є вичерпним, і один або кілька цих факторів не можуть самі по собі обов`язково мати вирішальне значення для прийняття рішення.

Заподіяння демпінговим імпортом шкоди доводиться у процесі розгляду відповідними доказами, які стосуються певного антидемпінгового розслідування і подані Міністерству.

При цьому необхідно довести, що обсяги та (або) рівні цін, зазначені у частині третій цієї статті, спричиняють для національною товаровиробника настання наслідку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті, і цей наслідок є істотним.

Доведення причинно-наслідкового зв`язку між демпінговим імпортом та шкодою, заподіяною національному товаровиробнику, ґрунтується на дослідженні всіх доказів стосовно предмета розслідування, що є у розпорядженні Міністерства.

Міністерство може також досліджувати інші відомі фактори, внаслідок одночасної дії яких заподіюється шкода національному товаровиробнику. Шкода, заподіяна внаслідок дії цих факторів, не вважається шкодою, заподіяною внаслідок демпінгового імпорту. У цьому разі заінтересована сторона може подати інформацію щодо одного (або кількох) з таких факторів: 1) обсягів та ціни імпорту товару, який є об`єктом розгляду, не проданого за демпінговими цінами; 2) звуження ринку або зміни у структурі споживання; 3) запровадження торговельних обмежень українськими та іноземними виробниками і конкуренції між цими виробниками; 4) розвитку техніки та технології; 5) результатів експортної діяльності та рівня продуктивності виробництва національного товаровиробника.

Вплив демпінгового імпорту оцінюється стосовно виробництва подібного товару національним виробником, якщо наявні фактичні дані дають змогу порівнювати це виробництво на основі таких критеріїв, як виробничий процес, продаж і прибутки виробників. Якщо таке порівняння цього виробництва є неможливим, вплив демпінгового імпорту оцінюється шляхом дослідження виробництва групи або асортименту найбільш споріднених товарів, що включають подібний товар, необхідні дані щодо якої (якого) можна одержати.

Загроза заподіяння істотної шкоди визначається на підставі фактів. Обставини, що призведуть до заподіяння демпінгом шкоди, повинні чітко передбачатися та бути неминучими.

Під час визначення наявності загрози заподіяння істотної шкоди враховуються такі фактори: 1) значні темпи зростання демпінгового імпорту в країну імпорту, що свідчить про ймовірність значного зростання обсягу імпорту; 2) наявність в експортера достатнього експортного потенціалу або його неминуче та значне зростання, що свідчить про ймовірність значного зростання обсягу демпінгового експорту на ринок країни імпорту, з урахуванням наявності інших експортних ринків, на які можуть бути здійснені додаткові експортні поставки; 3) надходження в країну імпорту імпорту, який може значно вплинути на зниження цін або значно перешкодити зростанню цін і зумовить ймовірне зростання потреб у нових імпортних поставках; 4) запаси товару іноземного походження, який є об`єктом антидемпінгового розслідування.

При винесенні висновку про те, що подальший демпінговий імпорт у країну імпорту з країни експорту (країн експорту) є неминучим та заподіюватиме істотну шкоду, якщо не буде застосовано заходів для запобігання цьому, всі фактори, зазначені у частині десятій цієї статті, повинні розглядатися сукупно.

Відповідно до п.3 ч.5 статті 16 Закону антидемпінгове розслідування припиняється, як правило, відповідно до рішення Комісії про застосування остаточних антидемпінгових заходів. Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються за таким принципом, зокрема, за пропозицією Міністерства Комісія приймає рішення про запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита та встановлює розмір ставки остаточного антидемпінгового мита, який не повинен перевищувати величину демпінгової маржі, розрахованої відповідно до цього Закону, та може бути меншим за величину цієї маржі, якщо такий розмір ставки є достатнім для запобігання шкоді, що заподіюється національному товаровиробнику.

Таким чином, розмір ставки антидемпінгового мита, який встановлюється Комісією за пропозицією Міністерства не повинен перевищувати величину демпінгової маржі, розрахованої відповідно до цього Закону, та може бути меншим за величину цієї маржі, якщо такий розмір ставки є достатнім для запобігання шкоді, що заподіюється національному товаровиробнику.

Вказане свідчить, що величина демпінгової маржі та розмір шкоди, що заподіюється національному товаровиробнику, визначаються з урахуванням ряду економічних показників, які підтверджуються доказами, що збираються під час проведення антидемпінгового розслідування.

Отже, приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що для встановлення того, чи правильно, з точки зору розрахунку економічних показників, зазначених в ст.ст. 9 і 10 Закону, Міністерством було визначено розмір шкоди, яка заподіювалася національному товаровиробнику (АМКР) з огляду на демпінговий імпорт вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь в період антидемпінгового розслідування (2 квартал 2017 року - 1 квартал 2018 року), для цілей запровадження остаточних антидемпінгових заходів на підставі пункту 3 частини 5 статті 16 Закону, та розмір демпінгової маржі для Відкритого акціонерного товариства «Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдингу «Білоруська металургійна компанія»» за період антидемпінгового розслідування (2 квартал 2017 року - 1 квартал 2018 року), з огляду на імпорт в Україну прутків з вуглецевої та інших легованих сталей походженням з Республіки Білорусь, для цілей запровадження остаточних антидемпінгових заходів на підставі пункту 3 частини 5 статті 16 Закону, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а саме - знання у економічній сфері.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що учасниками справи не надано до суду висновок експерта з питань, викладених у клопотанні представника позивача.

Разом з тим, встановлення питань, про які зазначено в клопотанні ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», мають суттєве значення для вирішення справи по суті позовних вимог.

Водночас, для встановлення обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких, на думку суду, встановити відповідні обставини неможливо.

З огляду на вищезазначені обставини та вказані правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення по справі експертизи, що свідчить про законність і обґрунтованість оскаржуваної відповідачем ухвали.

Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

При оцінці правомірності зупинення провадження у справі дослідженню підлягає і факт обґрунтування підстав такого зупинення, тобто, фактично, мова йде саме про дослідження підставності та обґрунтованості необхідності призначення судової експертизи у даній справі.

Водночас, зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже, ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку одна з одною.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав апеляційному суду для висновків про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, чи неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для вирішення питання про можливість та необхідність призначення по справі судово-економічної експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції безпідставно не враховано заперечення Мінекономіки та зроблено неправильний висновок, що відповідачем будь-яких письмових пояснень щодо заявленого позивачем клопотання про призначення судової експертизи не подано, що призвело до неправильного вирішення питання, не заслуговує на увагу, оскільки такі пояснення було отримано судом після прийняття оскаржуваної ухвали. Відповідно, суд не мав можливості надати оцінку доводам відповідача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оспорювана ухвала відповідає вимогам процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню не підлягає відповідно до ч.2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 01 вересня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев