Справа № 935/1708/19
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 935/1708/19

адміністративне провадження № К/9901/20123/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 06 серпня 2020 року у справі № 935/1708/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сержанта поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області Петрівського Вячеслава Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Поліцейського сержанта поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області Петрівського Вячеслава Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного судувід 22 червня 2020 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху, запропоновано в десятиденний строк з моменту вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 06 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сержанта поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області Петрівського Вячеслава Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернуто особі, яка її подала на підставі частини другої статті 298 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції приходить до таких висновків.

Згідно з частиною 1 статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 328 КАС України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, законодавством визначено, що обов`язковою умовою для реалізації такою особою права на касаційне оскарження є перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

Скаржником подано касаційну скаргу на рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 06 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року повернуто особі, яка її подала.

Тобто рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року не було переглянуто в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не переглядалося, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року.

У касаційній скарзі також визначено предметом оскарження ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 06 серпня 2020 року.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 06 серпня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 22 червня 2020 року апеляційну скаргу скаржника на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року у зв`язку з несплатою судового збору залишено без руху на підставі статті 296 КАС України.

Надано скаржнику строк для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом подання оригіналу документу про сплату судового збору увизначеному судом розмірі.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що відповідно до вимог статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати державного мита.

Разом з тим, відповідно до висновку Верховного Суду України, сформованого у постанові від 13 грудня 2016 року (провадження №21-1410а16), необхідними умовами для обчислення та сплати судового збору за подання апеляційної/касаційної скарги у цій категорії справ є встановлення і віднесення предмета оскарження до об`єктів справляння судового збору; ставка цього платежу, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень статей 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень. Норми Закону України "Про судовий збір" не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, а відтак і за подання апеляційної/касаційної скарги. У зв`язку з цим за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом України "Про судовий збір", сплаті не підлягає.

Проте у постанові від 18 березня 2020 року (справа №543/775/17) Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи касаційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Полтавської області Департаменту патрульної поліції на ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року та 15 листопада 2017 року, якими суд апеляційної інстанції залишив апеляційну скаргу без руху з підстав несплати судового збору, а потім повернув, дійшла висновку про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду України (провадження №21-1410а16), указавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем і відповідачем судового рішення.

Отже, з огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду в справі № 543/775/17 судовий збір за подання апеляційної скарги в цій справі підлягає сплаті на загальних підставах.

Як слідує зі змісту ухвали Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 22 червня 2020 року суд апеляційної інстанції при залишенні апеляційної скарги без руху врахував вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Зі змісту ухвали Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 06 серпня 2020 року слідує, що копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом отримано 09 липня 2020 року , тобто останнім днем строку, що встановлений судом на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, є 20 липня 2020 року.

Станом на 06 серпня 2020 року вимоги ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не виконані, заяв (клопотань) на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не надано, ні через канцелярію суду, ні поштовим зв`язком.

Враховуючи викладене, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 06 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

Отже, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків, вірно застосував положення частини другої статті 289 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів які б спростовували зазначене.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2020 року та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного вуду від 06 серпня 2020 року у справі № 935/1708/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сержанта поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області Петрівського Вячеслава Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк О.В. Калашнікова