Справа № 640/18088/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Київ № 640/18088/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - позивач, ДСНС) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач-1), Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1 від 22.07.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та рішення відповідача-2 від 05.09.2019 №18815/99-00-08-06-01.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 22.07.2019 № протиправно застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальному розмірі 312 536,74 грн., оскільки ним своєчасно проводилось перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до бюджету. Позивач стверджував, що ДСНС була допущена технічна помилка у зазначенні номеру рахунку, на який перераховані кошти. Однак саме перерахування відбулося своєчасно. Разом з тим зауважив, що законом передбачено відповідальність за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених суми єдиного внеску на невідповідний рахунок. Помилка в зазначенні номеру рахунку не є несплатою, так само не є несвоєчасною сплатою грошового зобов`язання - на думку позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

05.11.2019 від представника відповідача-1 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову /а.с.14-118/. Мотивував свою позицію тим, що позивачем не забезпечено своєчасну сплату єдиного внеску, самостійно визначеного у поданих звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку із чим спірним рішенням застосовано штрафну санкцію у розмірі 20% своєчасно несплачених сум та нараховано пеню у розмірі 0,1% суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

05.03.2020 року ГУ ДФС України в м. Києві надіслало до суду заяву про заміну відповідача у справі на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (код за ).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

З матеріалів справи вбачається, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій () зареєстрована як юридична особа та перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Києва як платник єдиного внеску /а.с.74-76/.

Сума єдиного внеску за січень-квітень 2019 року, нарахованого на суми заробітної плати та на допомогу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю працівникам, перераховано до бюджету згідно з реєстром платіжних доручень /а.с.16/.

Однак, при здійснені оплати ДСНС допущено технічну помилку в рахунку, а саме кошти на загальну суму 1 826 890,75 грн. перераховано на рахунок Єдиного внеску, нарахованого на суми грошового забезпечення військовослужбовців, а не на заробітну плату.

У зв`язку з цим, ДСНС самостійно виправлено допущену помилку та листом від 12.04.2019 №03-5621/206 /а.с.13-14/ подала заяву до ГУ ДФС у м. Києві про перерахування помилково сплачених коштів у сумі 1 826 890,75 грн. та просила останнє спрямувати кошти за належністю, а саме перерахувати кошти з рахунку Єдиного внеску, нарахованого на суми грошового забезпечення військовослужбовців на рахунок Єдиного внеску, нарахованого на суми заробітної плати та на допомогу з тимчасовою непрацездатністю працівникам.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивач сплатив нараховані на підставі вище наведених звітів суми єдиного внеску, що підтверджується копіями платіжних доручень /а.с.21-33/.

В матеріалах справи міститься заява ДСНС про перерахування помилково сплачених коштів єдиного внеску у сумі 1 826 890,75 грн. з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 /а.с.15/.

Разом з тим ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення від 22.07.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску /а.с.77/, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 290 906,50 грн. та нараховано пеню у 21 630,24 грн.

Позивач, не погодившись із спірним рішенням, подав скаргу до ДФС України, у якій просив скасувати рішення від 22.07.2019 № /а.с.67-69/. Однак, рішенням від 05.09.2019 року №18815/99-00-08-06-01 частково задоволено скаргу позивача, яким зобов`язано ГУ ДПС у м. Києві винести нове рішення та направити його ДСНС /а.с.70-72/.

Факт сплати єдиного внеску за вказані періоди не заперечує і сам відповідач.

Факт невірного зазначення реквізитів рахунку сторонами не оспорювався.

Позивач, вважаючи прийняті рішення необґрунтованими, незаконними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства України, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, суд виходив з наступного.

Відповідно до абз. 7 пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі Закон України № 2464-VI), платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України, органах Міністерства внутрішніх справ України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок, відповідно до абз. 2 пункту 1 частини першої статті 7 Закону України № 2464-VI, нараховується для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України № 2464-VI єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (абз.1 частини п`ятої статті 9 Закону України № 2464-VI).

Відповідно до абз. 1, 2 частини восьмої статті 9 Закону України № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Частиною одинадцятою статті 9 Закону України № 2464-VI визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно із частиною десятою статті 25 Закону України № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України № 2464-VІ передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Таким чином, за несплату платником податків єдиного внеску у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

12.02.2019 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 1-4 місяці 2019 року /а.с.34-57/, сума нарахованого єдиного внеску становить 1 076 617,04 грн., 1 183 106,47 грн., 1 175 441,98 грн., 1 231 491,86 грн. відповідно. В тому числі звіт по нарахуванню єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами - 782 896,08 грн., 949 793,25 грн., 861 718,19 грн., 879 408,35 грн. /а.с.38, 44, 52, 61/.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивач сплатив нараховані на підставі вище наведених звітів суми єдиного внеску, що підтверджується копіями платіжних доручень /а.с.21-33/ та відомостями з виписки по рахунках від 31.10.2019 року /а.с.17-20/.

Факт сплати єдиного внеску за вказані періоди не заперечує і сам відповідач.

Разом з тим, сплачуючи єдиний внесок під час перебування на обліку ДПІ у Шевченківському районі м. Києва у період за січень-квітень 2019 року допущено помилку у банківських реквізитах отримувача коштів та замість правильного рахунку № НОМЕР_2 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на заробітну плату) єдиний внесок сплачений на помилковий рахунок № НОМЕР_1 (єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців).

Представник відповідача у відзиві на позовну зазначено, що оскільки позивачем самостійно допущено помилку в оформленні платіжного доручення, що призвело до порушення строків сплати єдиного внеску, то контролюючим органом правомірно застосовано штрафну санкцію та нараховано пеню, як це передбачено статтею 25 Закону України № 2464-VІ.

Суд не погоджується з позицією відповідача та зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Помилкове зазначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми єдиного внеску не є достатньою правовою підставою для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 (справа № 21-377а15).

У даній постанові колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вказала на те, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений податковим кодексом, має кваліфікуватись, як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів.

Аналогічних висновків також дійшов Верховний Суд у своїй постанові, що винесена у справі №826/24675/15 від 28.05.2019 року.

Отже, помилкове зазначення розрахункового рахунку під час сплати не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми у визначений Законом України №2464-VI строк, а відтак і для застосування штрафних санкцій та пені.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що накладення на позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування суми єдиного соціального внеску є протиправним.

Щодо клопотання ГУ ДФС України в м. Києві про заміну відповідача у справі на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (код за ), то в даному випадку таке клопотання підлягає задоволенню з підстав правонаступництва.

Щодо позовних вимог про скасування рішення ДПС України про результати розгляду скарги позивача від 05.09.2019 року №18815/99-00-08-06-01, то в даному випадку воно прийнято в межах процедури адміністративного оскарження і вважається досудовим порядком вирішення спору.

Враховуючи положення статті 2 КАС України, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті приписів Кодексу адміністративного судочинства України має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є факту порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Рішення контролюючих органів за результатами розгляду скарг платників податків не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, оскільки наслідком його винесення податковим органом є обов`язок відповідного територіального органу державної податкової служби прийняти податкове повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та пені тощо, які в свою чергу, можуть бути оскаржено в судовому порядку.

Отже, мотивація, спосіб її викладення, прийняття рішення в процесі адміністративного оскарження, визначеного нормами Податкового кодексу України є досудовим порядком вирішення спору, а тому не підлягає оцінці судом.

Рішення контролюючих органів за результатами розгляду скарг платників податків не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав платника податків, а тому не є актом індивідуальної дії у розумінні статті 17 КАС України. Компетенція адміністративних судів на цей спір не поширюється.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції ї України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірності прийнятого ним рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Належним способом захисту прав позивача є визнання відповідного рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску протиправним та його скасування.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 4688,10 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а також виходячи з критерію пропорційності, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в розмірі 2344,05 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01030, м. Київ, вул. О.Гончара, 55, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.07.2019 №.

Стягнути на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01030, м. Київ, вул. О.Гончара, 55, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві () витрати зі сплати судового збору у сумі 2344,05 грн.

Позивач: Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01030, м. Київ, вул. О.Гончара, 55, );

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденко, 33/19).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій