Справа № 400/1843/19
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

02 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1843/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В, Шляхтицького О.І. ,

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволений.

На зазначене судове рішення, Головним управлінням ДФС у Миколаївській області подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року апеляційна скарга була залишена без руху, а апелянту наданий строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року апеляційна скарга Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року повернута апелянту.

04 березня 2020 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області повторно подана апеляційна скарга на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 року визнані неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені в клопотанні Головного управління ДФС у Миколаївській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 400/1843/19.

Апеляційна скарга Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі №400/1843/19 - залишена без руху.

Апелянту наданий строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме, для надання до апеляційного суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням підстави та надання належних доказів на підтвердження інших підстав, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії - подання апеляційної скарги у строк визначений процесуальним законом.

Відповідно до матеріалів справи, апелянт 23.03.2020 року отримав копію ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором - 092.

Таким чином, недоліки апеляційної скарги мали бути усунені у строк до 27.03.2020 року включно.

Проте, апеляційний суд зазначає, що 02.04.2020 року набрав чинності Закон України №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Підпунктом 2 пункту 9 вказаного закону розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України був доповнений пунктом 3, за змістом якого під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, окрім іншого, ст. 295 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року (із змінами та доповненнями) на всій території України був встановлений карантин з 12.03.2020 року.

17.07.2020 року набрав чинності Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України був викладений в новій редакції.

Так, відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 року, чинного з 17.07.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

За приписами пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 року, чинного з 17.07.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року набрав чинності з 17.07.2020 року, а тому останнім днем 20-дениого строку, встановленого пункту 2 розділу ІІ цього закону, є 06.08.2020 року -четвер робочий день.

Враховуючи перебування колегії суддів у щорічній відпустці, перевірка виконання апелянтом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та постановлення відповідного судового рішення здійснюється після виходу колегії суддів з відпустки.

Станом на 02.09.2020 року від апелянта не надійшло заяви про продовження процесуального строку відповідно до Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 року.

Станом на 02.09.2020 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій, у якості інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що вперше апеляційна скарга була подана з дотриманням строків на апеляційне оскарження, але повернута апелянту через несплату судового збору.

При цьому апелянт зазначає, що несплата судового збору при поданні апеляційної скарги вперше, відбулась у зв`язку з обмеженим фінансуванням внаслідок відсутності бюджетних асигнувань, фінансових ресурсів для покриття видатків для сплати судового збору. При першій можливості судовий збір був сплачений 27.02.2020 року, але процедура сплати судового збору відбувається тривалий час, оскільки органи Державного казначейства України опрацьовують документи протягом трьох операційних днів.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.2 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційне оскарження з поважних причин.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, блокуванням рахунків останнього, тощо, не є поважними підставами при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Додатково апеляційний суд зазначає, що в період з 14.11.2019 року по 27.03.2020 року апелянт здійснював оплату судового збору, що підтверджено відомостями з Реєстру підтверджень оплат ДКСУ, що спростовує доводи податкового органу які стосуються неможливості своєчасної сплати судового збору.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що наведені апелянтом, у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, інші підстави не є поважними.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Інших підстав поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт не навів.

Таким чином, у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 248, 295, 299, 321, 325, 327-329 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені в клопотанні Головного управління ДФС у Миколаївській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 400/1843/19.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 400/1843/19.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя-доповідач Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.