Справа № 640/19374/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 вересня 2020 року м. Київ № 640/19374/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карібіан Клуб"

до Приватного виконавця Д`яченка Євгенія Станіславовича

про визнання дій протиправними та незаконними

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Карібіан Клуб" із позовом до Приватного виконавця Д`яченка Євгенія Станіславовича, в якому просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 45-Б. оф. 1) про відкриття виконавчого провадження №62777182 від 10.08.2020 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карібіан Клуб» (01032, м. Київ, вул. Є. Петлюри, 4, ) на користь Приватного підприємства «Світова Музика» (02222, м. Київ, вул. Сабурова, буд. 16, кв. 119, ідентифікаційний номер: 36463790) 892 500 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав, 13 387 грн. 50 коп. судового збору та 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього до стягнення 910 887 грн. 50 коп., визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 45-Б. оф. 1) про арешт коштів боржника від 10.08.2020 року в частині накладення арешту на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Карібіан Клуб» НОМЕР_1 , валюта UAH/980, відкритий у AT КБ «ПриватБанк» (, МФО 321842).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, відповідно до частини першої статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Поряд з цим, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частинами 1 та 2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII) передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України від 02.06.2016№ 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання виконавчих документів, незалежно від того, у порядку якої юрисдикції було прийнято рішення, що є виконавчим документом.

Вказана правова позиція висловлена також Великою Палатою Верховного Суду у постановах по справах: № 921/16/14-г/15 від 06.06.2018, № 127/9870/16-ц від 06.06.2018 та № 2-01575/11 від 28.11.2018, де зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз наведеного свідчить про те, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності у законі іншого судового порядку оскарження. Якщо ж законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Так, судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження ВП №62777182, відкрите на виконання наказу господарського суду міста Києва по справі №910/8545/19.

Суд зазначає, що до спірних правовідносин належить застосувати приписи ч.1 ст.74 Закону України 02.06.2016№ 1404-VIII згідно якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи викладене, позивачу з метою захисту свого порушеного права та оскарження протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження слід звернутися до суду, який видав виконавчий документ, тобто до господарського суду міста Києва.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 про арешт коштів боржника від 10.08.2020, то суд зазначає, що вказана вимога дійсно підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, однак з огляду на предмет спору, така вимога є похідною в розумінні пункту 23 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України і результат останньої залежить від результатів розгляду первісної вимоги (про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження).

У відповідності до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З правової конструкції ч.ч. 4, 6 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України випливає про неможливість об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що є загальним правилом, що застосовується до інституту об`єднання в одне провадження кількох вимог.

Аналогічне правило викладене в ч. 6 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Окремо суд звертає увагу позивача, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 169, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати позивач.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та в строки, передбачені ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя А.С. Мазур