Справа № 360/1103/20
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року справа №360/1103/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Ткачук Олени Валеріївни, як представника ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 р. у справі № 360/1103/20 (головуючий І інстанції С.В. Борзаниця) за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, УПФУ), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського ОУПФУ від 24.01.2020 № 11 про відмову в призначенні пенсії згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Рубіжанське ОУПФУ призначити позивачу пенсію згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV з дати звернення за призначенням пенсії (22.01.2020), зарахувавши до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1: періоду з 08.10.1991 по 06.02.1993 на шахті Полтавська ВО Орджонікідзевугілля гірничим робітником 2 розряду та підземним забійником 6 розряду; періоду роботи з 15.02.1993 по 11.11.1995 на шахті ім. Карла Маркса ВО Орджонікідзевугілля підземним забійником 6 розряду; періоду роботи з 28.11.1995 по 01.07.1996 на шахті ім. А.І. Гайового ДП Артемвугілля підземним забійником з повним робочим днем у шахті.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пільговий стаж позивача за Списком №1 підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

22.01.2020 позивач звернувся до Рубіжанського ОУПФУ із заявою щодо призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (арк. спр. 20 зворот. бік 21, 61).

До заяви було надано: трудову книжку НОМЕР_1 ; військовий квиток НОМЕР_2 ; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання № 7767; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт/посвідка НОМЕР_3 ; довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 № 01-17/1511; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників № 217-498, № 217-21/4; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, № 01-17/1510, № 01-17/1512.

Позивачем також були надані відповідачу: архівні довідки від 11.07.2019 № 1049/03-1, 1049/03-2, із зазначенням інформації за відомостями нарахування заробітної плати позивачу за час роботи на шахті Полтавська ВО Орджонікідзевугілля за період з жовтня 1991 року по лютий 1993 року, відомостей щодо наказів про прийняття на роботу та переведення, відомостей з табелів спуску та підйому робочих в шахту щодо кількості відпрацьованого часу, довідка від 15.02.2018 про реорганізацію структурного підрозділу Шахта Полтавська республіканського підприємства Орджонікідзевугілля; архівні довідки від 11.07.2019 № 1050/03-1 та № 1050/03-2 із зазначенням інформації за відомостями нарахування заробітної плати позивачу за час роботи на шахті ім. Карла Маркса ВО Орджонікідзевугілля за період з лютого 1993 року по листопад 1995 року, відомостей щодо наказів про прийняття на роботу та звільнення, відомостей з табелів спуску та підйому робочих в шахту щодо кількості відпрацьованого часу, копія наказу від 31.12.1994 № 690 по шахті імені Карла Маркса про затвердження виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; довідка про реорганізацію структурного підрозділу Шахта імені Карла Маркса; архівні довідки від 09.07.2019 № 16/02-7-06/670 із зазначенням інформації за відомостями нарахування заробітної плати позивачу за час роботи на шахті ім. А.І. Гайового ДП Артемвугілля за період з листопада 1995 року по липень 1996 року, довідки про реорганізацію структурного підрозділу Шахта імені А.І. Гайового ДП Артемвугілля, інформацію за відомостями наказів по особистому складу щодо прийняття на роботу та звільнення, табелів обліку робочого часу щодо лікарняних та відпусток, щодо кількості відпрацьованого робочого часу, інформацію щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці із зазначенням виписки з наказу від 25.12.1995 № 761 Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці (арк. спр. 12-15, 21 зворот. бік -38, 62-91).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 24.01.2020 № 11 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність необхідного пільгового стажу (не менше 10 років). У рішенні зазначено, що загальний страховий стаж Позивача складає 28 років 3 місяці 25 днів, пільговий стаж складає 9 років 7 місяців 22 дні. Відповідачем зараховано до пільгового стажу роботи Позивача періоди роботи на РКХЗ Зоря з 20.12.2007 по 13.04.2012, в ТОВ НВП Зоря з 11.06.2012 по 31.12.2019. До пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 08.10.1991 по 06.02.1993 на шахті Полтавська ВО Орджонікідзевугілля, з 15.02.1993 по 11.11.1995 на шахті ім. Карла Маркса ВО Орджонікідзевугілля та з 28.11.1995 по 01.07.1996 на шахті ім. А.І. Гайового ДП Артемвугілля. Архівні довідки по шахті Полтавська, шахті ім. Карла Маркса ВО Орджонікідзевугілля та по шахті ім. А.І. Гайового ДП Артемвугілля. За твердженням відповідача, оскільки м. Єнакієво та м. Горлівка знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тож будь-який акт (рішення, документ), виданий органами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. З урахуванням зазначеного, надані ОСОБА_1 архівні довідки не є дійсними, не створюють правових наслідків і не можуть бути враховані при перерахунку пенсії (арк. спр. 17, 98).

Згідно записів трудової книжки від 13.09.1990 НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював на Шахті Полтавська виробничого об`єднання Орджонікідзувугілля: 08.10.1991 - прийнятий учнем гірничого робітника 1 розряду підземним, 15.11.1991 - переведений гірничим робітником 2 розряду підземним, 13.01.1992 - переведений учнем забійника 1 розряду підземного, 11.03.1992 - переведений забійником 6 розряду підземним, 06.02.1993 - звільнений у зв`язку з переведенням на ш. Карла Маркса відповідно до п.5 ст. 36 КЗпП України; на Шахті ім. Карла Маркса ВО Орджонікідзевугілля: 15.02.1993 - прийнятий підземним забійником VI розряду, 11.11.1995 - звільнений за власним бажанням; на Шахті ім. АЛ. Гайового Міністерства вугільної промисловості: 28.11.1995 - прийнятий підземним забійником з повним робочим днем у шахті, 01.07.1996 - звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (арк. спр. 14-16, 62-64).

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволені позовних вимог виходив з того, що з урахуванням належних по справі доказів позивач не набув необхідного пільгового стажу, що свідчить про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки відсутнє порушене право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до положень статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом № 1058.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на роботах за Списком № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Професії (посади) позивача, за якими він працював у спірні періоди, відносяться до Списку № 1 чинному на період роботи позивача, що не заперечувалось відповідачем.

Рішення відповідача мотивоване відсутністю належно оформленої уточнюючої довідки яка підтверджує пільговий характер роботи з 08.10.1991 по 06.02.1993 на шахті Полтавська ВО Орджонікідзевугілля, з 15.02.1993 по 11.11.1995 на шахті ім. Карла Маркса ВО Орджонікідзевугілля та з 28.11.1995 по 01.07.1996 на шахті ім. А.І. Гайового ДП Артемвугілля, оскільки надані довідки видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тож будь-який акт (рішення, документ), виданий органами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За пунктом 3 Порядку № 383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно пункту 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Матеріали справи свідчать, що відповідний спеціальний (пільговий) стаж роботи позивача підземним забійником з повним робочим днем у шахті за Списком № 1 у період роботи з 28.11.1995 по 01.07.1996 на шахті ім. А.І. Гайового ДП Артемвугілля підтверджено: записами в трудовій книжці в якій зазначено про повний робочий день у шахті, архівною довідкою від 09.07.2019 з інформацією щодо проведення атестації робочих місць та затвердження її результатів наказом 25.12.1995.

На підприємстві де працював позивач проведена атестація робочих місць, за результатами якої затверджений Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільги і компенсації, у тому числі, на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. До даного переліку включена посада (професія), яку займав позивач, працюючи на підприємстві.

Отже, матеріалами справи, підтверджено спеціальний (пільговий) стаж позивача за період з 28.11.1995 по 01.07.1996.

Таким чином, позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637.

Вищезазначені обставини спростовують доводи апелянта на те, що позивачем не було надано необхідних документів що підтверджуються пільговий період роботи.

Суд зазначає, що за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Посилання у рішенні на те, що підприємство знаходиться на непідконтрольній території, як підставу неможливості підтвердження пільгового стажу, суд не може прийняти, оскільки за вимогами чинного законодавства, зазначене не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці та іншими документами.

Стосовно посилання відповідача на невідповідність поданих позивачем довідок виданих підприємствами, які знаходиться на тимчасово непідконтрольній території, а тому, вони є недійсними та не можуть прийматися до уваги, суд зазначає наступне.

Довідки видані установами розташованими в населених пунктів, визначених Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Положеннями Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595 Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей передбачено, що будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним та не створює правових наслідків.

Суд, застосовуючи вказані норми, не приймає як належний та допустимий доказ надані позивачем довідки, оскільки підприємство, яке видало ці довідки, не було створено у порядку, передбаченому законами України.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями території де розташовано підприємство.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року Лоізіду проти Туреччини дійшов такого висновку Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, відповідач міг прийняти до уваги та надати оцінку інформації, яка міститься в довідках в підтвердження пільгового стажу позивача, які видані підприємствами, що знаходяться на тимчасово непідконтрольній території. Дослідженні судом відомості в довідках не суперечать та не спростовують фактичні дані, наявні в трудовій книжці позивача.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, Пенсійний фонд повинен був взяти до уваги інформацію зазначену у довідках, аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до Управління за призначенням пенсії на пільгових умовах.

Також, суд зазначає, що підстав вважати наведені в довідці відомості недостовірними, відповідачем не наведено, а відомості вказані у довідка підтверджуються записами в трудових книжках.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача з 28.11.1995 по 01.07.1996.

Стосовно зарахування до пільгового стажу період з 08.10.1991 по 06.02.1993 на шахті Полтавська ВО Орджонікідзевугілля гірничим робітником 2 розряду та підземним забійником 6 розряду, з 15.02.1993 по 11.11.1995 на шахті ім. Карла Маркса ВО №Орджонікідзевугілля№ підземним забійником 6 розряду, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних документальних підтверджень зайняття позивача повний робочий день на зазначених роботах за Списком № 1 у спірні періоди.

При цьому, суд зазначає, що наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення відповідача прийняте лише на підставі відсутності належно оформленої уточнюючої довідки яка підтверджує пільговий характер роботи в спірні періоди, без повного з`ясування обставин та інших документів наданих позивачем.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст.9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського ОУПФУ від 24.01.2020 № 11 про відмову в призначенні пенсії згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

-зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 253 від 22.01.2010 про призначення пенсії, та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV з урахуванням висновків суду, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 28.11.1995 по 01.07.1996 на шахті ім. А.І. Гайового ДП Артемвугілля підземним забійником з повним робочим днем у шахті.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до викладеного, у зв`язку з невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ткачук Олени Валеріївни, як представника ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 р. у справі № 360/1103/20 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 р. у справі № 360/1103/20 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 24.01.2020 № 11 про відмову в призначенні пенсії згідно з пунктом 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

Зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 253 від 22.01.2010 про призначення пенсії, та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV з урахуванням висновків суду, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 28.11.1995 по 01.07.1996 на шахті ім. А.І. Гайового ДП Артемвугілля підземним забійником з повним робочим днем у шахті.

Стягнути з Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (за рахунок бюджетних асигнувань) (, адреса: вулвул.Студентська, 35А, м. Рубіжне, Луганська область, 93009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 30 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 01 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць