Справа № 120/4372/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

31 серпня 2020 р. Справа № 120/4372/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс М.Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправними дій та скасування звіту про оцінку майна

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправним дій та скасування звіту.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень цих норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зміст позову - це звернена до суду вимога позивача про здійснення судом дій із зазначенням способу судового захисту, яка повинна узгоджуватися із нормами ст. 5 КАС України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 КАС України, позивач може просити про захист своїх прав, свобод чи інтересів, у тому числі шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Дія, як предмет судового оскарження - це акт активної поведінки суб`єкта владних повноважень спрямований на здійснення своїх обов`язків у межах наданих чинним законодавством повноважень чи всупереч їм.

При цьому, як кожна окрема (одинична) дія так і їх сукупність можуть бути предметом судового оскарження, однак у другому випадку позивач повинен конкретно, точно та предметно зазначити кожну із дій, які він просить визнати протиправними. Конкретизація оскаржуваних дій має значення як для надання таким діям правової оцінки так і для визначення суми судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду за кожну із вимог.

Натомість у прохальній частині позову позивач просить визнати протиправним дії державного виконавця:

- «щодо звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлове приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1»;

- «щодо визначення ринкової вартості майна нежитлового приміщення літ. «А» - торговий центр - ресторан, магазин промислової та продовольчої групи товарів, загальною площею 681,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Звіту про оцінку майна, проведеного Товариством з обмеженою відповідальність «Реноме-Груп» у виконавчому провадженні № 62330854 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору».

Аналіз позовних вимог вказує на те, що оскаржувані дії позивачем не конкретизовано, адже у прохальній частині позову вжито іменник "дія" у множині, а для характеристики предмету оскаржуваних дій позивачем вжито прийменник "щодо".

Водночас суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон від 02.06.2016 № 1404-VIII) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Тому, процедура звернення стягнення на нерухоме майно є багатоаспектною, та може полягати як у вчиненні державним виконавцем передбачених законом дій, так і прийнятті рішень у формі постанов.

Правовідносини пов`язані із визначенням вартості майна боржника врегульовані ст. 57 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII. Аналіз її змісту теж вказує на те, що процедуру визначення вартості майна боржника не можна охарактеризувати однією дією, оскільки така процедура охоплює як вчинення дій так і прийняття рішень суб`єктом владних повноважень.

Відтак, з метою приведення позовних вимог у відповідність із нормами п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачу слід чітко зазначити кожну із дій, які на його думку, неправомірно вчинено відповідачем в процесі звернення стягнення на нерухоме майно та визначення ринкової вартості майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон від 08.07.2011 № 3674-VI).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стилістично позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, однак кількість таких позовних вимог позивачем може бути змінена в залежності від способу усунення недоліків змісту позовних вимог про які зазначено вище.

Частиною 3 ст. 6 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2102,00 гривні.

Отже, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 840,80 гривень (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відтак, позивач за подання до адміністративного суду позову, що містить 3 вимоги немайнового характеру повинен сплатити судовий збір в розмірі 2522,40 грн. (840,80 грн. х 3 позовних вимог).

Проте, до матеріалів позовної заяви позивачем долучене квитанцію № 30854 від 20.08.2020 про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн.

Тому, позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 1681,60 грн, що становить різницю між сумою судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду та сумою судового збору, який фактично сплачено позивачем (2522,40 грн - 840,80 грн). При цьому позивачу слід врахувати, якщо внаслідок конкретизації позовних вимог їх кількість збільшиться, то загальна сума судового збору, що підлягатиме сплаті повинна ним бути визначена виходячи із зазначеної у цій ухвалі ставки судового збору за вимоги немайнового характеру, остаточної кількості позовних вимог та із урахуванням сплаченої суми судового збору.

За правилами визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви у спосіб надання до суду: письмової заяви у якій конкретизувати прохальну частину позову та чітко зазначити кожну із дій, які на його думку, неправомірно вчинено відповідачем в процесі звернення стягнення на нерухоме майно та визначення ринкової вартості майна; документу який підтверджує сплату судового збору у сумі 1681,60 грн (виходячи із 3-х позовних вимог), або в іншій сумі, що буде похідною від способу конкретизації позовних вимог. Реквізити для сплати судового збору: УК у м. Вінниці/отг м. Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Керуючись ст. 160, 161, 169, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправним дії та скасування звіту, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович