Справа № 560/2410/19
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 560/2410/19

01 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" про винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" до виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, за участю третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 176 від 30.05.2019.

Зобов`язано виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради розглянути на черговому засіданні виконкому питання щодо знесення неправомірно встановленого кіоску по АДРЕСА_1 , з прийняттям відповідного рішення.

Стягнуто з виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" судові витрати на сплату судового збору у розмірі 6 725 (шість тисяч сімсот двадцять п`ять грн. ) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 050 (сім тисяч п`ятдесят грн.)

01.06.2020 на адресу суду надійшла заява від представника позивача про винесення додаткового рішення в частині судових витрат на правничу допомогу.

Позивач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, в своїй заяві позивач просив про розгляд заяви за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, повноважного представника не направила, хоча була належним чином повідомленепро час та місце розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з п.11 п.16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України представництво відповідно до статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (абзац перший).

Згідно з п.1 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, щодо неприйняття рішення з одного з клопотань.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У своїй заяві позивач просить стягнути на його користь судові витрати понесені на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 14960 грн. 00 коп.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Як передбачено п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що 01.06.2020 позивачем до суду подано заяву про винесення додаткової постанови, в якій заявник просить стягнути з виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради на користь ТОВ «Міронекс» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ «Міронекс» в суді апеляційної інстанції у сумі 14 960 грн.

Також, заявником додано до вказаної заяви наступні документи:

- розрахунок сум судових витрат, понесених ТОВ «Міронекс» під час підготовки до розгляду та слухання справи №560/2410/19;

- копії актів надання послуг № 1 від 09.01.20, №18 від 21.02.20, №36 від 25.05.20, №37 від 26.05.20;

- копії платіжних доручень №9 від 03.01.20, №12 від 21.02.20, №12 від 26.05.20.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення заявник вказує, що 26 травня 2020 року Сьомим апеляційним адміністративним судом при прийнятті рішення стягнуто на користь позивача судові витрати на сплату судового збору у розмірі 6 725 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 050 грн.

При цьому, витрати в розмірі 7 050 грн. понесені позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції. Однак при поданні апеляційної скарги позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, які були понесені ним та планувалось понести під час підготовки до розгляду та розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Звертаючись з заявою про ухвалення додаткового судового рішення заявник зазначає, що судом апеляційної інстанції не розглянуто питання щодо стягнення витрат під час підготовки до розгляду та розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Крім того, заявник посилається на ч. 7 ст. 139 КАС України та вказує, що докази витрат на професійну правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Визначаючись щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з п.1 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, щодо неприйняття рішення з одного з клопотань.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 252 КАС України).

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч.5 ст 252 КАС України).

Приписами ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 5 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що питання судових витрат на правничу допомогу вирішувалось судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 26.05.2020 в межах даної адміністративної справи. У відповідності до описової частини постанови від 26.05.2020 Сьомий апеляційний адміністративний суд вирішував питання судових витрат, які були понесені позивачем, як на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції. Тому доводи заявника щодо не розгляду питання понесених судових витрат на правничу допомогу за перебіг справи на стадії апеляційного перегляду не знаходять свого підтвердження.

У відповідності до описової частини постанови від 26.05.2020 Сьомий апеляційний адміністративний суд вирішив питання судових витрат, які були понесені позивачем, як на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції, на підставі доданих до апеляційної скарги додаткових доказів, а саме:

- копії Договору про надання правової допомоги від 08.07.2016 №9/16;

- акта надання послуг 47 від 05.07.2019;

- платіжного доручення №7 від 31.07.2019;

- копії Додаткової угоди до договору №9/16 про надання правової допомоги від 02.01.2019;

- копії Додаткової угоди до договору №9/16 про надання правової допомоги від 02.01.2020;

- акта надання послуг №1 від 09.01.2020, платіжного доручення №9 від 03.01.2020.

Винагорода за надання правової допомоги згідно Договору про надання правової допомоги від 08.07.2016 №9/16 становить 13 000 грн. та складається з: підготовки справи до розгляду, вивчення рішення від 30.05.2019, інших документів, судової практики та правових висновків Верховного Суду, підготовка проекту позовної заяви, підготовки справи до розгляду - вивчення тексту рішення суду першої інстанції від 02.12.2019 по справі №560/2410/19, визначення підстав для його оскарження, підготовка проекту апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 02.12.2019 по справі №560/2410/19.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимога про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, яка заявлялись позивачем в апеляційній скарзі та поясненнях позивача по справі від 20.02.20 (т.2 а.с.36) вирішена Сьомим апеляційним адміністративним судом при прийнятті постанови 26 травня 2020 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що платіжні доручення №12 від 21.02.2020 та №12 від 26.05.2020 не надавались до апеляційної скарги та не були подані до судових дебатів (відповідна заява щодо неможливості їх подання до судових дебатів до суду також не надходила).

Разом з тим, згідно з ч.7 с.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Тобто, враховуючи положення ч.7 ст.139 КАС України та ч.3 ст.143 КАС України суд переглядає питання судових витрат в разі декількох вимог:

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву;

- подано докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат (в разі неможливості до закінчення судових дебатів у справі подати докази, особа зобов`язана звернутись з заявою, яка містить підстави неможливості подання таких доказів).

Враховуючи зазначене, а також факт, що питання судових витрат вирішувалось при прийнятті постанови віл 26.05.2020, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про винесення додаткового рішення.

Відповідно до ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

відмовити в ухваленні додаткового рішення за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс".

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Ватаманюк Р.В. Полотнянко Ю.П.