Справа № 560/2154/20
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2154/20
РІШЕННЯ

іменем України

01 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Приватного підприємства "Вуд Експо Україна" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Вуд Експо Україна", в якій просить:

- стягнути з Приватного підприємства "Вуд Експо Україна" кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 102895,12 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючого такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу;

- накласти арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства "Вуд Експо Україна", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 102895,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач, як платник податків, зобов`язаний сплачувати їх своєчасно та в повному обсязі. За відповідачем рахується податковий борг в сумі 102895,12 грн., що підтверджується довідкою про суми податкового боргу, податковим повідомленням-рішенням № від 16.02.2018, податковим повідомленням-рішенням № від 01.07.2019, податковим повідомленням-рішенням № від 09.12.2019, податковим повідомленням-рішенням № від 09.12.2019, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 12.07.2017, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 12.07.2017, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 30.10.2017, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № 9271404 від 30.10.2017, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 15.01.2018, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 18.07.2018.

Ухвалою від 22 квітня 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, надав відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, заяв або клопотань до суду не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Також суд зазначає, що відповідно до положень ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

При цьому, відповідно до п.3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Отже, враховуючи обставини того, що відповідачем протягом тривалого терміну не було до суду подано відзиву на позов або заяви про визнання позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, як юридична особа, код ЄДРПОУ - 36897240.

Згідно даних Головного управління ДПС у Хмельницькій області за відповідачем рахується заборгованість по платежах до державного бюджету в сумі 102895,12 грн., внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум податкових зобов`язань по єдиному податку з юридичних осіб.

Згідно із розрахунком суми позовних вимог розмір податкового боргу відповідача становить 102895,12 грн.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України) (далі - ПК України).

Згідно із статтею 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" № 2620-25 від 07.08.2014.

Згідно із пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктами 95.3, 95.4 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Податковий борг відповідача підтверджується податковим повідомленням-рішенням № від 16.02.2018, податковим повідомленням-рішенням № від 01.07.2019, податковим повідомленням-рішенням № від 09.12.2019, податковим повідомленням-рішенням № від 09.12.2019, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 12.07.2017, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 12.07.2017, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 30.10.2017, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № 9271404 від 30.10.2017, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 15.01.2018, рішенням про застосування штрафних фінансових санкцій форми «С» № від 18.07.2018, розрахунком суми позовних вимог, доданих до матеріалів справи.

Податкова вимога відповідачем не оскаржувалася, доказів про сплату боргу відповідачем суду не надано.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Враховуючи, що відповідачем заборгованість не сплачена, суд вважає вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з Приватного підприємства "Вуд Експо Україна" податкового боргу в сумі 102895,12 грн. з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків і стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку вимогам контролюючого органу в частині накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, на суму спірної податкової заборгованості, суд враховує наступне. Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Отже, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року по справі №826/8691/16.

З метою вжиття заходів щодо погашення податкового боргу позивачем вживались заходи щодо виявлення майна відповідача, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Згідно інформаційних довідок №206294124, № 206294262, № 206294397 від 07.04.2020, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна відповідача відомості відсутні.

Крім того, на запит позивача від 06.11.2019 №9384/9/22-01-58-07-19 від регіонального сервісного центру в Хмельницькій області отримано листа, згідно якого відповідно до регіональної автоматизованої бази даних «Автомобіль» зареєстрованих автотранспортних засобів за відповідачем не виявлено.

Також на запит позивача від 06.11.2019 № 9383/9/22-01-58-07-19 від Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області отримано листа від 06.11.2019 №9383/9/22-01-58-07-19, згідно якого відповідно до уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи за відповідачем тракторів та сільськогосподарської техніки не зареєстровано.

Отже, проведеними позивачем заходами встановлено відсутність майна у відповідача.

Оскільки у відповідача відсутнє майно для погашення податкового боргу, що підтверджується належними і допустимими доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться на рахунках відповідача у банківських установах, в межах суми податкового боргу в розмірі 102895,12 грн., з метою забезпечення виконання ним грошових зобов`язань на суму податкового боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні, з врахуванням положень ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Вуд Експо Україна" кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 102895 (сто дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 12 коп. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що йому належить.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Приватного підприємства "Вуд Експо Україна", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 102895 (сто дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 12 коп.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)
Відповідач:Приватне підприємство "Вуд Експо Україна" (вул. Київська, 4, кв. 107, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 36897240)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький