Справа № 500/1850/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/1850/20

26 серпня 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представників позивача керівника фермерського господарства "Білик - 2008" Білика Я.М. та адвоката Ханкевича Р.М.

представника відповідача управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою фермерського господарства "Білик - 2008" до управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фермерського господарства "Білик - 2008" до управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування розрахунку, визнання протиправними та скасування постанов №182360 від 08.07.2020, №182361 від 08.07.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.06.2020 управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення вантажу автомобілем, що належить фермерському господарству "Білик - 2008", в ході якої виявлено порушення, що полягало у перевищенні вагових параметрів.

За результатами перевірки складено акт №04.8280 від 19.06.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку №0018965 від 19.06.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, розрахунок №1 від 19.06.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Позивач зазначає, що вимірювання (зважування) тобто визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не було проведено.

08 липня 2020 року позивач отримав постанову №182360 від 08 липня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000 грн. на підставі порушення абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та постанову №182361 від 08 липня 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. на підставі порушення абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Звертає увагу, що в призначений час позивач прибув на розгляд справ, але розгляд справ про порушення відбулось за відсутності позивача, лише отримав результат розгляду - постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Вважаючи дії посадових осіб управління Укртрансбезпеки в Тернопільській області при складанні та оформленні: акту №048280 від 19.06.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів; довідки №0018965 від 19.06.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю; розрахунку №1 від 19.06.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №182360 від 08 липня 2020 року і №182361 від 08 липня 2020 року безпідставними та протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У справі призначено судове засідання на 26.08.2020.

Від відповідача управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області 12.08.2020 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступив відзив на адміністративний позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування постанов управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області №182360 від 08.07.2020 та №182361 від 08.07.2020 відмовити з посиланням на безпідставність та необґрунтованість аргументів фермерського господарства "Білик - 2008" і спростовується матеріалами справи, оскільки оскаржувані постанови прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, з урахуванням документів наданих під час перевірки.

Крім іншого, відповідач просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування розрахунку №1 від 19.06.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, оскільки розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом судового спору.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 провадження у справі №500/1850/20 за позовною заявою фермерського господарства "Білик - 2008" до управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування розрахунку, визнання протиправними та скасування постанов в частині визнання протиправним та скасування розрахунку №1 від 19.06.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування закрито.

Представники позивача керівник фермерського господарства "Білик - 2008" Білик Я.М. та адвокат Ханкевич Р.М. 26.08.2020 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити.

В судовому засіданні 26.08.2020 представник відповідача управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області Стрижак О.В. проти задоволення позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567) шляхом проведення рейдової перевірки 19.06.2020 в Підгаєцькому районі Тернопільської області перевірено транспортний засіб марки RENAULT, моделі Premium 450 DXI, номерний знак НОМЕР_1 - спеціалізований вантажний сідловий тягач -Е (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ) з спеціалізованим напівпричепом самоскидом Е марки MEGA модель MNW, номерний знак НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), що використовуються в своїй діяльності фермерським господарством "Білик - 2008" при перевезенні вантажу по маршруту с. Деренівка, Теребовлянський район - м. Галич, Івано-Франківська.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку №009562 від 18.06.2020 і графіка проведення рейдових перевірок управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області в період з 15 червня 2020 року по 21 червня 2020 року.

Під час здійснення документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT, моделі Premium 450 DXI, номерний знак НОМЕР_1 спеціалізований вантажний сідловий тягач Е, з спеціалізованим напівпричепом самоскидом Е марки MEGA модель MNW, номерний знак НОМЕР_3 , що використовувався позивачем, встановлено перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем на повну масу транспортного засобу 48.520 т, при нормативно визначених 40 т та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень.

За результатами проведення документального габаритно-вагового контролю-інспекторами управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0018965 від 19.06.2020 і акт №048280 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.06.2020 на підставі яких проведено розрахунок №1 від 19.06.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 58,20 Євро.

Також складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №231224 від 19.06.2020, в якому зазначено, що автомобілем марки RENAULT, моделі Premium 450 DXI, номерний знак НОМЕР_1 спеціалізований вантажний сідловий тягач Е, з спеціалізованим напівпричепом самоскидом Е марки MEGA модель MNW, номерний знак НОМЕР_3 , згідно товарно-транспортної накладної №09/19 від 19.06.2020 та паспорту на вантаж №09/19 від 19.06.2020 здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень - загальна маса вантажу і транспортного засобу складає 48.520 т що на 21,30% перевищує встановлені законодавством 40 т та відсутність у водія при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, тобто без документів передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, відповідальність за яке передбачено абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а також відсутність картки водія, відповідальність за яке передбачено абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Про розгляд акту №231224 від 19.06.2020 позивача було інформовано листом - повідомленням №46492/36/24-20 від 22.06.2020.

08.07.2020 за результатами розгляду акту №231224 від 19.06.2020 начальником управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області винесено:

- постанову №182360 від 08.07.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу до фермерського господарства "Білик - 2008" у сумі 34000 грн. за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачене абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт""

- постанову №182361 від 08.07.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу до фермерського господарства "Білик - 2008" у сумі 1700 грн., за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме за відсутність картки водія, відповідальність за яке передбачене абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи прийняті відповідачем постанови протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно пунктів 5, 15, 27 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, вживає заходів щодо стягнення під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області.

Частиною сьомою статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", абзацом 2 пункту 12 "Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 за №1074, визначено, що орган виконавчої влади, щодо якого набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про його припинення, продовжує виконувати повноваження та виконувати функції з формування і реалізації Державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення утвореним органом виконавчої влади його повноважень та виконання функцій.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1378-р від 16.12.2015 "Питання Державної служби з безпеки на транспорті" здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху.

З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртранснсбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку №879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку №879).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно пункту 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12 Порядку №1567)

Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 одними із питань, що перевіряється при проведенні рейдової перевірки є: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

За нормами пункту 16 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки можливе: здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22 Порядку №1567).

Пункти 5, 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422 (далі - Порядок №422) у разі коли під час проведення перевірки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, складається акт та/або протокол про адміністративне правопорушення.

У разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

За нормами статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону №2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч.2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина третя статті 48 Закону №2344-ІІІ)

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30) транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно пункту 4 Правил №30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 32 вказаного Порядку №879, передбачено, що перевізник, яким має намір використовувати великовагових та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноваженого Укравтодором підприємств із заявою при видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу видається підрозділами МВС, що забезпечує безпеку руху, після надання погодженого маршруту.

Згідно пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Суд зазначає, що про розгляд акту №231224 від 19.06.2020 позивача фермерське господарство "Білик - 2008" було інформовано листом - повідомленням №46492/36/24-20 від 22.06.2020 та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отриманий 26.06.2020.

Відповідно до пункту 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Так, за результатами розгляду акту №231224 від 19.06.2020 начальником управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області винесено постанову №182360 від 08.07.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу до фермерського господарства "Білик - 2008" у сумі 34000 грн. за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачене абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Частиною третьою статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у частини другої даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Абзацом 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу, що перевіркою зафіксовано перевищення вагових обмежень на повну масу транспортного засобу - 48.520 т, що на 21,30% перевищує нормативно визначені 40 т.

Таким чином, у зв`язку з тим, що у водія транспортного засобу позивача ОСОБА_1 , при здійсненні перевезення вантажу не було оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищення вагових обмежень, посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області було здійснено нарахування плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 19.06.2020 відповідно до акту №048280 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.06.2020 та управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області винесено постанову від 08.07.2020 №182360 про застосування адміністративно - господарського штрафу.

Суд зазначає, що згідно підпункту 5-1 пункту 2 Порядку №879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Відповідно до підпункту 11 пункту 2 Порядку №879 точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Так, Порядком №879 передбачено можливість здійснення точного габаритно-вагового контролю, тобто із застосуванням зважувального обладнання на пересувних або стаціонарних пунктах габаритно-вагового контролю, так і проведення документального габаритно-вагового контролю шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, тобто на підставі документів, в яких зазначена маса транспортного засобу (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) та маса вантажу (товарно-транспортна накладна чи інші документи на вантаж).

Службовими особами управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області 19.06.2020 під час проведення рейдової перевірки проводився саме документальний габаритно - ваговий контроль транспортного засобу позивача. Точний габаритно-ваговий контроль із застосуванням зважувального обладнання не проводився.

Інспектором визначено масу транспортного засобу:

- спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, марки RENAULT, моделі Premium 450 DXI, номерний знак НОМЕР_5 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , де зазначена "маса без навантаження" - 7.820 т,

- спеціалізований напівпричеп самоскид Е марки MEGA модель MNW, номерний знак НОМЕР_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , де зазначена "маса без навантаження" - 6.800 т

Таким чином маса транспортного засобу без навантаження згідно реєстраційних документів на транспортний засіб становить 14.620 т (7.820 т + 6.800 т).

Маса вантажу зазначена в паспорті на вантаж №09/19 від 19.06.2020, який пред`являвся водієм під час перевірки склала - 33.9 т.

Шляхом додавання власної маси транспортного засобу 14.620 т та маси вантажу 33.9 т, визначено повну масу транспортного засобу із вантажем, а саме 48.520 т, що на 21.30% перевищує нормативно визначені 40 т.

Крім того частиною третьою статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено обов`язковість наявності дозволу на рух в залежності від виду вантажу, який перевозиться (сипучі вантажі, рідини, тощо).

Також суд зазначає, що обов`язок вжиття заходів із затримання транспортного засобу покладений на відповідні підрозділи МВС.

Так, згідно пункту 21 Порядку №879 разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд).

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку №879).

Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого спільним наказом Міністерства інфраструктури та МВС №1007/1207 від 10.12.2013 визначено, що працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Пунктом 22 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та /або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, за результатами розгляду акту №231224 від 19.06.2020 управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області було винесено постанову №182361 від 08.07.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу до фермерського господарства "Білик - 2008" у сумі 1700 грн., за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме за відсутність картки водія, відповідальність за яке передбачене абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до частини другої статті 48 Закону №2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Зі змісту даної норми слідує, що вказаний у цій статті перелік документів не є вичерпним, тобто законодавцем передбачено можливість його доповнення іншими визначеними законодавством документами. Одним із таких документів є протокол перевірки та адаптації тахографа, картка водія (для роздруківки даних роботи тахографа), обов`язкова наявність яких передбачена в разі коли транспортний засіб обладнано цифровим тахографом.

Тобто під час здійснення заходів державного контролю відносно транспортного засобу, що належить та використовується позивачем для надання послуг з перевезення вантажу, перевірялося наявність документів, передбачених статтею 48 Закону №2344-ІІІ, дотримання режимів праці та відпочинку водія, відповідно до вимог Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 та Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385.

Оскільки належний позивачу транспортний засіб, обладнаний повіреним цифровим тахографом, у вищевказаному акті зафіксовано відсутність картки водія.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення №340), яке розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ) (пункт 1.3 Положення №340).

Пунктом 6.1. Положення №340 передбачено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Таким чином, незалежно від того, які вантажні перевезення виконує перевізник, внутрішні чи міжнародні, він повинен дотримуватись усіх вимог законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі щодо використання діючого та повіреного тахографу .

Згідно пункту 6.3. Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (пункт 7.1. Положення №340).

У відповідності до пункту 1.1 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 передбачено, що її положення розроблені відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, ратифіковані державою Україна, а також відповідно до Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".

Відповідно до пункту 1.4. Інструкції №385 тахограф - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних Засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно із пунктом 3.1. Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та пости сервісного обслуговування тахографів використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

При цьому пунктом 1.3 вищевказаної Інструкції зазначено, що дія даного нормативного документу поширюється на суб`єкти господарювання які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезень пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами без будь-якого розмежування на види (міжнародні/внутрішні) перевезення.

Виходячи з встановлених обставин у цій справі, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування постанов управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про застосування адміністративно - господарського штрафу від 08.07.2020 №182360 та №182361.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його дій, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фермерського господарства "Білик - 2008" до управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно - господарського штрафу від 08.07.2020 №182360 та №182361 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено і підписано 31 серпня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- фермерське господарство "Білик - 2008" місцезнаходження: с. Купчинці, Козівський район, Тернопільська область, 47662

відповідач:

- управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області місцезнаходження: вул. Тролейбусна, 12, м. Тернопіль, 46027 .

Головуючий суддя Мартиць О.І.