Справа № 520/4634/2020
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків

27 серпня 2020 р. справа № 520/4634/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дії (бездіяльність) військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не здійсненні перерахунку ОСОБА_1 розміру грошової компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 26 грудня 2017 року; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) грошової компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячиз його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 26 грудня 2017 року, здійснити виплату суми перерахунку.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що на виконання рішення суду в межах справи № 520/10650/19 провів розрахунок грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 (далі за текстом - владний суб`єкт, військова частина, ВЧ НОМЕР_1 ), з поданим позовом не погодився, зазначивши, що в законодавчих актах відсутнє поняття компенсація за додаткові відпустки та порядок їх виплати.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

За матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника начальника технічної частини та згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 14.07.2015 року має статус учасника бойових дій, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26 грудня 2017 року №139 майора ОСОБА_1 , заступника технічної частини, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 19.12.2017 року №239 з військової служби в запас відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) з урахуванням підпункту «ї» пункту 1 частини восьмої (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання подовжувати військову службу) з правом носіння військової форми одягу, вважати таким, що 26 грудня 2017 року справи та посаду здав і направлено на зарахування на військовий облік до Чугуївського РВК Харківської області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2018р. по справі № 820/4655/18 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 25.05.2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 25.05.2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019р. в межах справи № 820/4655/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року скасувати в частині, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволені вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягає у невключені до грошового забезпечення для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 такого виду грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода, та відмовлено у задоволенні вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 27 грудня 2017 року включити до грошового забезпечення для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 такий вид грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода, відповідно до довідки, виданої 09 січня 2018 року № 10/11 військовою частиною НОМЕР_1 , і провести виплати перерахованих сум пенсії, з прийняттям нового судового рішення про задоволення цих вимог ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягає у невключені до грошового забезпечення для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 такого виду грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 27 грудня 2017 року включити до грошового забезпечення для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 такий вид грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода, відповідно до довідки, виданої 09 січня 2018 року № 10/11 військовою частиною НОМЕР_1 , і провести виплати перерахованих сум пенсії. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року в частині, якою судом відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_1 - залишено без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року по справі №520/6464/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії (бездіяльність) військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 отримував під час проходження військової служби. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_2 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) отримував під час проходження військової служби. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 ) одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за: кожний повний календарний рік служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019р. апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року по справі № 520/6464/19 повернути скаржнику.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року по справі №520/6464/19 набрало законної сили 07.10.2019р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року по справі №520/10650/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26 грудня 2017 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26 грудня 2017 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020р. апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_6 (пп НОМЕР_7 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року по справі № 520/10650/19 повернуто скаржнику.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року по справі № 520/10650/19 набрало законної сили 02.03.2020р.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивачем було подано заяву до Військової частини НОМЕР_1 , в якій заявник просив відповідача належним чином виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі №520/10650/19, а саме перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2017 рік, обчислюючи грошове забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 26 грудня 2017 р. та здійснити виплату суми перерахунку.

На вказану заяву відповідачем направлено лист від 19.03.2020 року № 10/374/1, з якого вбачається, що відповідно до наказу МОУ №260 від 11.06.2008 року п.37.13 Розрахунок грошового забезпечення за час щорічної основної відпустки, визначеної в пунктах 37.5 та 37.6 цієї інструкції, та грошової компенсації, визначеної в пунктах 37.9 37.11 цієї інструкції, здійснюється виходячи з окладу за військовим званням, посадового окладу та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою штатною посадою, що ним займалася. Зроблено висновок, що беручи до уваги викладене компенсація за відпустку виплачується без урахування ЩДГВ.

Не погодившись із правомірністю діянь відповідача з приводу не виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Так, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII, Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Склад грошового забезпечення визначений положеннями ч. 2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою КМУ від 13.03.2013 р. № 161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року N 889» для військовослужбовців, зокрема, ЗС України (крім тих. що зазначені у підпункті 1 пункт 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) був запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 01.04.2013 р,- у розмір і, що не перевищує 20 % місячного грошового забезпечення; з 01.09.2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 % місячного грошового забезпечення; з 01.01.2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 % місячного грошового забезпечення; з 01.04.2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 % місячного грошового забезпечення; з 01.07.2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Суд зазначає, що п. 37.13- 37.14 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 № 260, яка діяла на час спірних правовідносин, розрахунок грошового забезпечення за час щорічної основної відпустки, визначеної в пунктах 37.5 та 37.6 цієї Інструкції, та грошової компенсації, визначеної в пунктах 37.9-37.11 цієї Інструкції, здійснюється виходячи з окладу за військовим званням, посадового окладу та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою штатною посадою, що ним займалася.

Згідно матеріалів справи, під час проходження військової служби позивач отримувала у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією грошового атестату серії ЗУ № 279212 ОСОБА_1 .

Таким чином, зазначена ЩДГВ встановлена рішенням Уряду України, виплачувалася позивачу щомісяця з дня запровадження до дня звільнення його з військової служби, тобто мала постійний характер.

Суд зауважує, що предметом даного спору фактично є правомірність визначення Військовою частиною НОМЕР_1 складових грошового забезпечення, з якого виходив відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, що було здійснено на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 по справі №520/10650/19, яке набрало законної сили.

Також суд зауважує, що виходячи з листа та письмового відзиву на позов, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходив з грошового забезпечення, без урахуванням щомісячних додаткових видів грошової винагороди.

Так, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019р. в межах справи № 820/4655/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 27 грудня 2017 року включити до грошового забезпечення для обчислення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 такий вид грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода, відповідно до довідки, виданої 09 січня 2018 року № 10/11 військовою частиною НОМЕР_1 , і провести виплати перерахованих сум пенсії.

Так, Верховний Суд у постанові від 10.05.2019 по справі №820/5285/17 прийшов до наступних висновків: " Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій, постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2017 року, у справі №642/7708/16-а визнано право ОСОБА_1 на отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII в розмірі, обчисленому з грошового забезпечення, до якого включені, зокрема, щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація. Дане судове рішення набрало законної сили. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що чинним законодавством України, яке регулює соціальне та пенсійне забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні. Враховуючи вищенаведені правові норми та встановлене судовим рішенням права позивача на включення щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, та індексації до складу грошового забезпечення, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку щодо правомірності висновку судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог."

Суд вказує, що згідно висновків постанови Верховного Суду України від 20.10.2015 р. по справі № 21-2942а15 щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Як вже зазначалось судом вище, в силу положень ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-ХІІ ЩДГВ є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

З огляду на викладене, враховуючи положення чинного законодавства та встановлене судовим рішенням право позивача на включення щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, до складу грошового забезпечення з якого здійснюється розрахунок пенсійних виплат, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не здійсненні перерахунку ОСОБА_1 розміру грошової компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 26 грудня 2017 року та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 (реєстраційний номер СЖГ1П НОМЕР_3 ) грошової компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячиз його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 26 грудня 2017 року, здійснити виплату суми перерахунку.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, а доказів понесення інших витрат позивачем не надано.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не здійсненні перерахунку ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,) розміру грошової компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 26 грудня 2017 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошової компенсації за не використані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячиз його грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день звільнення з військової служби 26 грудня 2017 року, здійснивши виплату суми перерахунку.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева