Справа № 344/8272/20
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8272/20
Провадження № 2-а/344/270/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретарів Личковської М.С., Орнат Л.І.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області та інспектора СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Семківа Віталія Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БАА № 027762 від 30 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії БАА № 027762 від 30 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, він визнаний винним в тому, що 30 травня 2020 року о 10 год 53 хв, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Мукачево-Львів перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5.1. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). У зв`язку із чим на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки лінію він перетнув здійснюючи обгін автомобіля, швидкість якого була меншою ніж 30 км/год.

Позивач у судове засідання призначене для розгляду справи 26 серпня 2020 року не з`явився, його представник суду подав заяву про розгляд справи без його участі та клопотання про розподіл судових витрат.

Представник відповідача Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області та відповідач інспектор СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Семків Віталій Васильович у судове засідання призначене для розгляду справи 26 серпня 2020 року не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причину неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали.

За змістом ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Із урахуванням наведеного судом ухвалено розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії БАА № 027762 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 30 травня 2020 року, інспектором СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Семківим Віталієм Васильовичем встановлено, що ОСОБА_1 30 травня 2020 року о 10 год 53 хв, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Мукачево-Львів перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5.1. Правил дорожнього руху України. У зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. п. 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) має таке значення: поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Також п. 1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України передбачено, що як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил (п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) або судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактичне вчинення адміністративного правопорушення та її скасування.

Позивач факт вчинення адміністративного правопорушення заперечив. Вказав, що здійснював обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год.

Суд вважає що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення його особою. Факт вчинення правопорушення підлягає фіксації у постанові, яка по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує його фіксування.

Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі правопорушення не було зафіксовано патрульним на фото або відеозапис, чи у інший встановлений законом спосіб.

Згідно приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із оскаржуваної постанови не вбачається наявність даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, чи показання свідків. Тобто, постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення та таких не було надано суду.

Візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Однак відповідачами відзиву на позовну заяву не надано, як і не долучено доказів правомірності оскаржуваної постанови.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із оскаржуваної постанови не вбачається наявність даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що свідчить про її невідповідність ст. 283 КУпАП.

У зв`язку із чим, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вказаних норм законодавства, суд прийшов до висновку що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не доведено події та складу правопорушення.

Разом з тим позов не містить правових підстав для визнання дій інспектора протиправними, оскільки місцевий загальний суд як адміністративний, в силу ч. 3 ст. 286 КАС України, не вправі визнавати дії протиправними, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Представником позивача заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 169 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 143 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 143 КАС України).

На підтвердження понесення ОСОБА_1 судових витрат, його представником долучено копію договору про надання правової допомоги № 2-02/06/20 від 02 червня 2020 року, укладеним між позивачем та адвокатським об`єднанням «Пасльон і Юрченко», копію додаткової угоди № 1 від 02 червня 2020 року до договору про надання правової допомоги № 2-02/06/20 від 02 червня 2020 року, копію акту про обсяг наданої правової допомоги за договором № 2-02/06/20 від 02 червня 2020 року, копію квитанції від 17 липня 2020 року.

За змістом п. 1.3 додаткової угоди № 1 від 02 червня 2020 року при розрахунку вартості правової допомоги, наданої за договором, яка розраховується по факту її надання, враховується час (кількість та обсяг правової допомоги), витрачений адвокатським об`єднанням, її партнерами та співробітниками (погодинна оплата) виходячи із розрахунку - вартість однієї години становить 50 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на момент надання правової допомоги.

Як вбачається із копії акту про обсяг наданої правової допомоги, ОСОБА_1 02 червня 2020 року надано усну консультацію тривалістю дві години, яка включала кваліфікацію спірних правовідносин та попередню правову позицію. Також із акту вбачається, що об`єднанням 06 червня 2020 року було витрачено чотири години на підготовку матеріалів справи за адміністративним позовом (підготовку позовної заяви, письмових пояснень по суті справи, клопотання про розподіл судових витрат).

Однак такий процесуальний документ як письмові пояснення по суті справи відсутній у матеріалах судової справи, а тому факту витрачання часу на його підготовку, а також його існування, представником позивача не доведено.

При цьому акт про обсяг наданої правової допомоги за договором № 2-02/06/20 від 02 червня 2020 року не містить детального опису робіт (наданих послуг) за складання процесуальних документів (позовної заяви, письмових пояснень по суті справи, клопотання про розподіл судових витрат), так як із нього не можливо встановити час, потрачений адвокатом на складання конкретної заяви (клопотання).

Тому доведеним є понесення судових витрат на суму 4 723 грн., що були надані ОСОБА_1 адвокатським об`єднанням «Пасльон і Юрченко» 02 червня 2020 року у вигляді усної консультації тривалістю дві години.

При цьому суд виходить із того що відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат не заявлялось, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості вирішити питання співмірності розміру судових витрат зі складністю справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи що судом задоволено половину позовних вимог, відшкодуванню підлягає 2 361 грн. 50 коп., що становить половину доведеного розміру понесених позивачем судових витрат у вигляді правничої допомоги.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Частино 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122 ч. 1, 247, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області та інспектора СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Семківа Віталія Васильовича про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БАА № 027762 від 30 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАА № 027762 від 30 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУПАП - закрити.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, буд. № 15, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2 361 (дві тисячі триста шістдесят одну гривню) 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено та підписано 31 серпня 2020 року.

Суддя Бабій О.М.