Справа № 520/11284/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

28 серпня 2020 р. № 520/11284/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву Акціонерного товариства "Альфа - Банк" про заміну стягувача у виконавчому документі,-

УХВАЛИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду 26.08.2020 надійшла заява Акціонерного товариства "Альфа - Банк", в якій заявник просить замінити стягувача Акціонерне товариства АТ "УКРСОЦБАНК" у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. №24930 від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №839/3/27/38/8-148 від 27.02.2008, що виникла перед Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" в розмірі 127 064,72 (сто двадцять сім тисяч шістдесят чотири) дол. США 72 центи на правонаступника Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" (, МФО300346, п/р №ІВАN UА0000008, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100).

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А.31.10.2017 було посвідчено виконавчий напис №24930 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №839/3/27/38/8-148 від 27.02.2008, що виникла перед Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" в розмірі 127 064,72 (сто двадцять сім тисяч шістдесят чотири) дол. США 72 центи. 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ "АЛЬФА-БАНК" та єдиним акціонером АТ "УКРСОЦБАНК" затверджено рішення про реорганізацію АТ "УКРСОЦБАНК" шляхом приєднання до АТ " АЛЬФА-БАНК ". Отже АТ "АЛЬФА-БАНК" є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ "УКРСОЦБАНК".

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

За приписами статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження.

Звернення до адміністративного суду реалізовується шляхом пред`явлення відповідного адміністративного позову, відкриття провадження у адміністративній справі та прийняттям адміністративним судом постанови, яка після набрання законної сили, підлягає примусовому виконанню шляхом видачі виконавчого листа та пред`явлення його до примусового виконання.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України регламентовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, згідно з частиною першою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною четвертою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадках необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З огляду на правову конструкцію зазначених норм, суд зазначає, що положення статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно заміни сторони виконавчого провадження застосовуються лише у разі, якщо таке виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення, прийнятого у відповідній адміністративній справі, яке набрало законної сили та за яким видано виконавчий лист. Можливості розгляду за правилами адміністративного судочинства питання заміни сторони у виконавчому провадженні, яке відкрито (або ще не відкрито) не на підставі судового рішення, Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає.

Разом з тим, заявник звернувся до адміністративного суду із заявою, в якій просить суд замінити стягувача у виконавчому написі, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, а не заміни стягувача у виконавчому документі на підставі судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

За приписами частини другої статті 446 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, яка є чинною з 15 грудня 2017 року, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Отже, Цивільним процесуальним кодексом, на відміну від Кодексу адміністративного судочинства, з 15 грудня 2017 року передбачена можливість заміни стягувача у виконавчому документі не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.

Таким чином, вимога про заміну стягувача у виконавчому документі (виконавчому написі приватного нотаріуса) не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено лише вирішення питань, пов`язаних саме з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тоді як питання щодо заміни стягувача у виконавчому документі підлягає вирішенню за нормами частини другої статті 446 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», регулюють питання оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби чи приватних виконавців, а не питання заміни сторони у виконавчому провадженні.

Разом з тим, заявник у своїй заяві не оскаржує рішення, дії або бездіяльність виконавця, що, у свою чергу, виключає наявність публічно-правового спору.

Суд враховує, що згідно з частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, рішенням у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 Європейський суд з прав людини у пункті 24 визначив, що фраза "встановлено законом" поширюється не лише на основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що питання заміни стягувача у виконавчому написі посвідченого приватним нотаріусом не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів у порядку цивільного судочинства.

Частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Приписами пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та зважаючи, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за заявою слід відмовити.

При цьому, відповідно до частини сьомої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз`яснює заявнику що він має право звернутися до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 7, 19, 170, 171, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Акціонерного товариства "Альфа - Банк" про заміну стягувача Акціонерне товариства АТ "УКРСОЦБАНК" у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. №24930 від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №839/3/27/38/8-148 від 27.02.2008, що виникла перед Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" в розмірі 127 064,72 (сто двадцять сім тисяч шістдесят чотири) дол. США 72 центи на правонаступника Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" (, МФО300346, п/р №ІВАN UА0000008, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100).

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати заявнику разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Попередити заявника, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з заявою з тих самих предмета і підстав, щодо якої постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя О.М.Тітов