Справа № 460/5480/20
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2020 року м. Рівне №460/5480/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування (невключення) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 23.06.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження служби в Збройних Силах із 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки і 13 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, що становить 1 рік 11 місяців та 1 день (з 01.09.1981 по 01.07.1985), роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних керівництвом/контролем за діяльністю судів в Управлінні юстиції в Рівненській області із 14.11.1994 по 01.01.1997 (3 роки 4 місяці 18 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.06.2020 №802/2020, сформованого Рівненським апеляційним судом;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років періоду проходження служби в Збройних Силах із 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки і 13 днів), половину строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, що становить 1 рік 11 місяців та 1 день (із 01.09.1981 по 01.07.1985), роботу на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом/контролем за діяльністю судів в Управлінні юстиції в Рівненській області із 14.11.1994 01.01.1997 (3 роки 4 місяці 18 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.06.2020 №802/2020, сформованого Рівненським апеляційним судом, визначивши таку доплату за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 23.06.2020 перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із 86% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді період проходження служби в Збройних Силах із 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки і 13 днів), половину строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, що становить 1 рік 11 місяців та 1 день (із 01.09.1981 по 01.07.1985), роботу на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом/контролем за діяльністю судів в Управлінні юстиції в Рівненській області із 14.11.1994 по 01.01.1997 (3 роки 4 місяці 18 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.06.2020 №802/2020, сформованого Рівненським апеляційним судом, та визначивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 80% від посадового окладу.

Заяви по суті справи.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що при визначенні щомісячного довічного грошового утримання йому не враховано до стажу роботи судді період проходження строкової військової служби, період навчання на юридичному факультеті та роботу на посаді, безпосередньо пов`язану з керівництвом та контролем за діяльністю судів. Позивач стверджує, що його стаж роботи на посаді судді складає 38 років 04 місяці 19 днів. Відповідач же визначив його стаж в кількості 31 року 17 днів, що, на думку позивача, суперечить вимогам законодавства щодо порядку визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до норм, які діяли на день призначення особи суддею. Позивач вказує на протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування до його стажу роботи на посаді судді вказаних періодів та помилковим визначенням у зв`язку з цим розміру грошового утримання. Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що стаж роботи на посаді судді позивача визначався відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ. Тому, відповідно до вимог вказаної норми відсутні підстави для зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, періоду навчання та періоду роботи в Управлінні юстиції в Рівненській області на посадах провідного спеціаліста по судовій роботі та начальника відділу організаційного забезпечення діяльності судів. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.07.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.06.2020 №1844/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Рівненського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» був звільнений з посади судді та згідно з наказом голови Рівненського апеляційного суду №5 від 22.06.2020 - виключений зі складу суду (а.с. 9-10).

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 23.06.2020 в розмірі 72% суддівської винагороди працюючого судді.

16 липня 2020 року позивач звернувся до відповідача із запитом на публічну інформацію щодо порядку обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунком загального страхового стажу та стажу роботи на посаді судді (а.с. 17).

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надало відповідь № 1700-0301-8/21268 від 21.07.2020, в якій вказано, зокрема, що до стажу роботи на посаді судді не зараховано: період проходження строкової військової служби з 13.11.1977 по 25.11.1979; період навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф. Е. Дзержинського з 01.09.1981 по 29.06.1985; а також роботу в Управлінні юстиції в Рівненській області на посадах провідного спеціаліста по судовій роботі та начальника відділу організаційного забезпечення діяльності судів з 14.11.1994 по 01.01.1997 (а.с. 18-19).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі іменується - Закон України №1402-VIII).

Відповідно до пункту 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону України №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону України №1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною першою статті 116 Закону України №1402-VIIІ передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Статтею 137 Закону України №1402-VIIІ передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 пункту 24 Прикінцевих і перехідних положень Закону України №1402-VІІІ регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Так, до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі іменується - Закон України №2862-XII).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» №584/95 від 10.07.1995 передбачено зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, крім стажу трудової діяльності, визначеної в частині четвертій статті 43 Закону України «Про статус суддів» половини строку навчання на денному відділенні у вищих юридичних закладах та періоду проходження строкової військової служби.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, суд зазначає, що вказаними вище положеннями в сукупності було чітко передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується період проходження строкової військової служби, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, а також час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях.

Вказані висновки узгоджуються із позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06 липня 2016 року №П/800/426/14 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 127/20301/17, від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 20.03.2018 у справі № 520/5814/17, від 22.03.2018 року справа № 520/5412/17, від 22.05.2018 у справі № 490/1719/17, від 12.07.2019 у справі №404/5988/17 та від 31.10.2019 №766/17221/16-а, від 15.01.2020 у справі №683/600/17, від 29.04.2020 у справі №426/12415/16-а.

Судом встановлено, що органом Пенсійного фонду до стажу роботи позивача на посаді судді зараховано виключно такі періоди роботи:

з 20.01.1986 по 20.06.1987 - на посаді народного судді Червоноградського міського народного округу;

з 21.06.1987 по 06.02.1991 - на посаді народного судді Мостиського районного народного округу Львівської області;

з 07.02.1991 по 13.11.1994 - на посаді народного судді Бродівського районного народного суду Львівської області;

з 01.04.1998 по 09.07.2001 - на посаді судді Рівненського обласного суду;

з 10.07.2001 по 01.10.2018 - на посаді судді Апеляційного суду Рівненської області;

з 02.10.2018 по 22.06.2020 - на посаді судді Рівненського апеляційного суду.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 з 13.11.1977 по 25.11.1979 проходив строкову службу у Збройних Силах СРСР, що підтверджено військовим квитком серії НОМЕР_1 , дата видачі 23.11.1985 (а.с. 12-13).

За змістом наданого позивачем диплому серії НОМЕР_2 , виданого 29.07.1985, позивач в 1981 році вступив до Харківського юридичного інституту імені Ф.Е. Дзержинського і в 1985 році закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю правознавство, а рішенням Державної екзаменаційної комісії від 29.06.1985 йому присвоєно кваліфікацію юриста (а.с.11).

Крім того, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , дата заповнення 04.02.1980: Запис №15 від 14.11.1994 - прийнятий на посаду провідного спеціаліста по судовій роботі в порядку переводу на конкурсній основі (наказ від 16.11.1994 №101-к); Запис №18 від 01.01.1997 - призначений начальником відділу організаційного забезпечення діяльності судів (наказ №35 від 27.12.1996); Запис №19 від 31.03.1998 - звільнений з займаної посади у зв`язку з обранням суддею Рівненського обласного суду безстроково (а.с.14-15).

Таким чином, судом встановлено, що період проходження ОСОБА_1 строкової військової служби з 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки 13 днів), половина строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1981 по 01.07.1985 (1 рік 11 місяців 01 день) та робота на посадах в Управлінні юстиції Рівненської області з 14.11.1994 по 31.03.1998 (3 роки 4 місяці 18 днів) повинні зараховуватися до стажу роботи позивача на посаді судді.

Крім того, даний факт підтверджується розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданим Рівненським апеляційним судом за №802/2020 від 23.06.2020, в який включені спірні періоди проходження військової служби, навчання та роботи позивача (а.с.16).

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача безпідставно не зараховано вказані вище періоди до стажу роботи на посаді судді.

Таким чином, при визначенні періодів трудової діяльності, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді відповідачем не враховано положення абзацу 4 пункту 24 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ, яким регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому, не зарахування певних періодів до стажу роботи на посаді судді позивача у випадку спірних правовідносин свідчить про бездіяльність органу Пенсійного фонду, а саме - невиконання органом Пенсійного фонду покладених на нього обов`язків щодо правомірного та обґрунтованого визначення стажу роботи на посаді судді, який впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що стаж роботи на посаді судді позивача складає 38 років 4 місяці 19 днів, що суперечить визначеному відповідачем стажу роботи в кількості 31 рік 17 днів (а.с.19).

Таким чином, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача, з урахуванням положень частини третьої статті 142 Закону України №1402-VІІІ повинен становити 86% суддівської винагороди, зокрема: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років та 36% - за стаж роботи на посаді судді понад 20 років (18 років х 2%).

Крім цього, у зв`язку з протиправним незарахуванням до стажу ОСОБА_1 зазначених вище періодів служби, навчання та роботи відповідачем невірно обчислено доплату за вислугу років, яка є складовою суддівської винагороди, із загального розміру якої обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 135 Закону України №1402-VІІІ суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Відтак, враховуючи наявність у позивача стажу роботи на посаді судді в кількості більше 35 років, розмір доплати за вислугу років, що включається до суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен становити 80 відсотків посадового окладу.

Суд зазначає, що незалежність суддів закріплена в Конституції України, отже, статус судді, який зберігається і за суддею у відставці, є конституційним.

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при ухваленні постанови від 16 червня 2020 року у справі №620/1116/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/5/20) зазначив, що відповідно до пункту 29 Пояснювального меморандуму до Рекомендації Комітету Міністрів № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів» статус та винагорода є важливими факторами, які визначають належні робочі умови. Статус суддів повинен відповідати високому положенню їх професії, і їх винагорода має становити достатню компенсацію за їх тягар обов`язків. Ці фактори є невід`ємними умовами незалежності суддів, особливо для розуміння важливості їх ролі як суддів, що виражається у вигляді належної поваги та адекватній фінансовій винагороді.

У Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів зазначено, що в цілому важливо (особливо для нових демократичних країни) передбачити спеціальні правові положення, що захищають грошову винагороду суддів від скорочення, а також забезпечити положення, що гарантують збільшення оплати праці суддів відповідно до зростання вартості життя (пункт 62).

Відповідно до пункту першого Основних принципів незалежності судових органів (схвалено резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985) «незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни; усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її».

Згідно з частиною другою статті 1 Загальної (Універсальної) хартії судді незалежність судді є важливою умовою для неупередженого судочинства, що відповідає вимогам закону. Незалежність є неподільною. Будь-які інституції чи органи влади як на національному, так і на міжнародному рівні повинні поважати, захищати та охороняти цю незалежність.

Отже, забезпечення державою належної оплати праці судді є запорукою дотримання гарантій права особи на розгляд справи незалежним і безстороннім судом та збереження справедливого балансу між потребами державного інтересу та необхідністю захистити права особи.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Відповідач при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання не дотримався принципів законності, верховенства права та юридичної визначеності, порушуючи чинні норми щодо порядку визначення стажу роботи на посаді судді.

Тому, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування (не включення) до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 23.06.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження служби в Збройних Силах із 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки 13 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу в період з 01.09.1981 по 01.07.1985 (1 рік 11 місяців та 1 день), роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом/контролем за діяльністю судів в Управлінні юстиції в Рівненській області з 14.11.1994 по 31.03.1998 (3 роки 4 місяці 18 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.06.2020 №802/2020, сформованого Рівненським апеляційним судом.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років періоду проходження служби в Збройних Силах із 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки 13 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, що становить 1 рік 11 місяців 1 день (з 01.09.1981 по 01.07.1985), роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом/контролем за діяльністю судів в Управлінні юстиції в Рівненській області з 14.11.1994 по 31.03.1998 (3 роки 4 місяці 18 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.06.2020 №802/2020, сформованого Рівненським апеляційним судом, визначивши таку доплату за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 23.06.2020 перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із 86% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді період проходження служби в Збройних Силах із 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки і 13 днів), половину строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, що становить 1 рік 11 місяців та 1 день (із 01.09.1981 по 01.07.1985), роботу на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом/контролем за діяльністю судів в Управлінні юстиції в Рівненській області із 14.11.1994 по 31.03.1998 (3 роки 4 місяці 18 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.06.2020 №802/2020, сформованого Рівненським апеляційним судом, та визначивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 80% від посадового окладу.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць, то суд зазначає, що вона не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Предметом судового розгляду у вказаній справі є перевірка правомірності дій (бездіяльності) відповідача, які полягають у незарахуванні певного стажу роботи позивача до стажу роботи на посаді судді та відповідно до зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням певних періодів стажу роботи позивача.

Натомість, пункт 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачає негайне виконання рішень суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, заробітної плати, іншого грошового утримання, а не рішень суду про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці.

Тобто, застосування приписів пункту 1 частини першої статті 371 КАС України можливе у випадку, наприклад, коли пенсія (грошове утримання судді у відставці) взагалі не виплачувалася особі та така особа звернулася до суду з позовом про зобов`язання територіального органу Пенсійного фонду виплатити їй пенсію.

Крім того, на переконання суду, застосування положень пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України також передбачає необхідність встановлення судом конкретного розміру суми виплат, які належить присудити до виплати позивачу, з подальшим визначенням суми стягнення за один місяць.

Разом з тим, в межах вказаної адміністративної справи позивачем не заявлено вимогу про визначення та присудження на його користь конкретних сум виплат довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України у разі задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1681 грн. 60 коп., сплачена відповідно до квитанції від 27.07.2020 №0.0..1, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вулиця Короленка, 7, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо незарахування (невключення) ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 23.06.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження служби в Збройних Силах з 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки і 13 днів), половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, що становить 1 рік 11 місяців та 1 день (з 01.09.1981 по 01.07.1985), роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом/контролем за діяльністю судів в Управлінні юстиції в Рівненській області із 14.11.1994 по 31.03.1998 (3 роки 4 місяці 18 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.06.2020 №802/2020, сформованого Рівненським апеляційним судом.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати (включити) ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років періоду проходження служби в Збройних Силах з 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки 13 днів), половину строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, що становить 1 рік 11 місяців 1 день (з 01.09.1981 по 01.07.1985), роботу на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом/контролем за діяльністю судів в Управлінні юстиції в Рівненській області з 14.11.1994 по 31.03.1998 (3 роки 4 місяці 18 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.06.2020 №802/2020, сформованого Рівненським апеляційним судом, визначивши таку доплату за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 23.06.2020 перерахунок та виплату призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 86% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді період проходження служби в Збройних Силах з 13.11.1977 по 25.11.1979 (2 роки 13 днів), половину строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, що становить 1 рік 11 місяців 1 день (з 01.09.1981 по 01.07.1985), роботу на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом/контролем за діяльністю судів в Управлінні юстиції в Рівненській області з 14.11.1994 по 31.03.1998 (3 роки 4 місяці 18 днів) відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 23.06.2020 №802/2020, сформованого Рівненським апеляційним судом, та визначивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 80% від посадового окладу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) суму судового збору у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 (шістдесят) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 31 серпня 2020 року.

Суддя К.М. Недашківська