Справа № 440/3509/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3509/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі законний представник позивача, ОСОБА_1 / в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 /далі позивач, ОСОБА_2 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 /далі відповідач/ про:
- визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) №190 від 03 вересня 2014 року щодо виплати одноразової грошової допомоги у сумі 109620,00 грн ОСОБА_3 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2018 року;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення та виплатити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 1/2 частину одноразової грошової допомоги в розмірі 54810,00 грн, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як члену сім`ї померлого військовослужбовця /а.с. 1-6/.
Позов обґрунтований тим, що позивач є неповнолітнім сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_4 та відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори 06 грудня 2017 року, має право на Ѕ частку його спадщини. Відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, №3 від 30 травня 2014 року вирішено призначити одноразову грошову допомогу прапорщику ОСОБА_4 (в/ч НОМЕР_1 ), який є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, у розмірі 90-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у сумі 109620,00 грн. Законний представник позивача (мати - ОСОБА_1 ) в інтересах неповнолітнього сина звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про отримання ним як частки спадщини одноразової грошової допомоги, призначеної відповідно до вказаного протоколу №3 від 30 травня 2014 року ОСОБА_4 . Листом Військової частини НОМЕР_1 №1850 від 23 травня 2018 року повідомлено, що згідно протоколу №3 від 30 травня 2014 року ОСОБА_4 призначена одноразова грошова допомога, яка на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №190 від 03 вересня 2014 року та довіреності серії ВТТ №140552, посвідченої 15 квітня 2014 року нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрованої в реєстрі за №997, виплачена вдові померлого ОСОБА_4 громадянці ОСОБА_3 згідно видаткового касового ордеру від 10 вересня 2014 року та роздавальної відомості №224 Військової частини НОМЕР_1 . З вказаним наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №190 від 03 вересня 2014 року позивач не погоджується, оскільки вважає, що такий наказ винесений відповідачем до закінчення шестимісячного строку, встановленого для відкриття спадкової справи та визначення кола спадкоємців, без врахування інтересів одного із спадкоємців, а саме: позивача. Крім того, довіреність серії ВТТ №140552, яка посвідчена 15 квітня 2014 року нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрована в реєстрі за №997, втратила свою силу з дати смерті довірителя, тобто з 29 травня 2014 року, а тому взята до уваги відповідачем протиправно.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , витребувано докази.
Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 76-78/ зазначив, що комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, (витяг з протоколу №3 від 30 травня 2014 року) вирішено призначити прапорщику ОСОБА_4 (в/ч НОМЕР_1 ), який є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, одноразову грошову допомогу у розмірі 90-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у сумі 109620,00 грн. Оскільки на час надходження відповідних коштів до військової частини НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_4 помер, грошові кошти у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року, заяви ОСОБА_3 від 03 вересня 2014 року (вх.№2241), довіреності серії ВТТ №140552, посвідченої 15 квітня 2014 року нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрованої в реєстрі за №997, наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №190 від 03 вересня 2014 року виплачені вдові померлого ОСОБА_4 громадянці ОСОБА_3 . Крім того, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2018 року у справі №440/3617/18 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 1/2 частини одноразової грошової допомоги в сумі 54810 грн, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", на яку ОСОБА_2 має право, як спадкоємець за законом, після смерті батька - ОСОБА_4 .
Третя особа правом на подання письмових пояснень щодо позовної заяви не скористалася.
Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області 26 серпня 2005 року (повторно) /а.с.13/, паспорта громадянина України №000988483 від 21 вересня 2017 року /а.с.14/, витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5330- від 26 вересня 2017 року /а.с.15/ ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Лубни Полтавської області, про що 26 липня 2003 року в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №222.
Згідно запису в свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області 26 серпня 2005 року (повторно) /а.с.13/, батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_5 .
Відповідно до пункту 2.2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 40 від 21 лютого 2014 року /а.с. 65-66/ прапорщика ОСОБА_4 , начальника сховища відділу зберігання Військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 05 лютого 2014 року № 17-ПМ з військової служби у відставку за частиною 6 пунктом "б" (за станом здоров`я) відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", визнано таким, що справи та посаду здав 21 лютого 2014 року, а також виключено зі списків особового кладу частини та всіх видів забезпечення з 29 березня 2014 року з урахуванням щорічної відпустки за 2014 рік.
ОСОБА_4 довіреністю серії ВТТ №140552, виданою в селищі Машівка Машівського району Полтавської області 15 квітня 2014 року, посвідченою нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області Асановою Р.Ш., зареєстрованою в реєстрі за №997, уповноважив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримати належну йому грошову суму «грошова допомога у зв`язку з настанням інвалідності в період проходження військової служби» через касу Військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , для чого їй надано право подавати та одержувати від його імені документи, включаючи заяви, підписувати вій його імені документи та виконувати інші дії, що пов`язані з даним дорученням. Довіреність видана строком на три роки та дійсна до 15 квітня 2017 року.
Згідно з пунктом 142 Протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначення і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, №3 від 30 травня 2014 року /а.с. 70/, розглянувши подані документи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, комісія дійшла висновку про можливість призначення одноразової грошової допомоги прапорщику ОСОБА_4 (в/ч НОМЕР_1 ), який є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, на підставі довідки МСЕК серії 10 ААА № 198002 від 15 січня 2014 року, у розмірі 90-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого, законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у сумі 109620,00 грн.
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Машівського районного управління юстиції у Полтавській області від 12 червня 2014 року /а.с. 17/, констатовано, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Пунктом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 190 від 03 вересня 2014 року /а.с. 67/ на підставі листа Департаменту фінансів МО України №248/3/6/1369, копії довіреності ВТТ №140552 та заяви працівника ЗСУ ОСОБА_3 від 03 вересня 2014 року №2241 вирішено виплатити одноразову грошову допомогу, призначену ОСОБА_4 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 у сумі 109620,00 грн працівнику ЗСУ ОСОБА_3 згідно довіреності ВТТ №140552.
Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом за спадковою справою №208/2014, посвідчених державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області Асановою Р.Ш. 06 грудня 2017 року серії НМТ №064240, зареєстрованої в реєстрі за №2033 /а.с. 26/, та серії НМТ №064239, зареєстрованої в реєстрі за №2029 /а.с. 28/, спадкоємцями зазначених у цих свідоцтвах майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на Ѕ частку майна та дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на Ѕ частку майна.
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою від 25 квітня 2018 року (вх№3019 від 14 травня 2018 року) /а.с.68/, в якій просила повідомити чи має право неповнолітній син померлого військовослужбовця, ОСОБА_2 , на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року.
Листом Військової частини НОМЕР_1 №1/850 від 23 травня 2018 року /а.с.69/ ОСОБА_1 повідомлено, що протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначення і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, було призначено одноразову грошову допомогу прапорщику ОСОБА_4 (в/ч НОМЕР_1 ), який є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, на підставі довідки МСЕК серія 10 ААА № 198002 від 15 січня 2014 року у розмірі 90-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого, законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у сумі 109620 грн. Вказану грошову допомогу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року на підставі довіреності серії ВТТ №140552, посвідченої 15 квітня 2014 року нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрованої в реєстрі за №997, згідно видаткового касового ордеру №19 від 10 вересня 2014 року та роздавальної відомості №224 Військової частини НОМЕР_1 , отримала вдова померлого ОСОБА_4 громадянка ОСОБА_3 .
Не погодившись з пунктом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 190 від 03 вересня 2014 року, законний представник позивача звернулася до суду з цим позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 .
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтею 41 вказаного Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20 грудня 1991 року /далі Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин/ передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві /далі - Порядок № 975, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/.
Пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Згідно з пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, з аналізу вищевказаних правових норм випливає, що після прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги уповноважений орган видає наказ про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею.
Матеріалами справи підтверджується, що Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначення і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийнято рішення про можливість призначення одноразової грошової допомоги прапорщику ОСОБА_4 (в/ч НОМЕР_1 ), який є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, на підставі довідки МСЕК серія 10 ААА № 198002 від 15 січня 2014 року, у розмірі 90-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого, законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у сумі 109620,00 грн (пункт 142 Протоколу засідання комісії №3 від 30 травня 2014 року).
Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Машівського районного управління юстиції у Полтавській області від 12 червня 2014 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Право на одержання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, врегульовано статтею 1227 Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до частини першої цієї статті суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Таким чином, право на отримання такої соціальної виплати як одноразова грошова допомога, призначеної військовослужбовцю відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", але не виплаченої йому у зв`язку зі смертю, мають члени його сім`ї та лише у разі їх відсутності така одноразова грошова допомога входить до складу спадщини.
Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
З огляду на зазначені положення, суд доходить висновку, що неповнолітній ОСОБА_2 належить до сім`ї свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому відповідно до положень частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України має право на отримання частки одноразової грошової допомоги, призначеної до виплати його батькові.
Враховуючи вищевикладене, наявні підстави вважати, що відповідач при прийнятті пункту 5 оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 190 від 03 вересня 2014 року не встановив точний та достовірний перелік всіх членів сім`ї померлого ОСОБА_4 , до яких належить також позивач - ОСОБА_2 .
Також суд враховує, що під час прийняття пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 190 від 03 вересня 2014 року щодо виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, призначеної ОСОБА_4 у сумі 109620,00 грн, відповідач не встановив належність ОСОБА_3 до членів сім`ї померлого ОСОБА_4 , оскільки зі змісту такого наказу не вбачається встановлення за ОСОБА_3 статусу дружини померлого ОСОБА_4 та при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач не керувався положеннями частини першої статті 1227 ЦК України.
З тексту наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 190 від 03 вересня 2014 року також слідує, що цей наказ прийнятий на підставі копії довіреності ВТТ №140552 та заяви працівника ЗСУ ОСОБА_3 від 03 вересня 2014 року №2241.
Відповідно до частин першої та третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.
Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Частиною першою статті 245 ЦК України встановлено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.
Згідно з частиною першою статті 247 вказаного Кодексу строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.
Пунктами першим та шостим частини першої статті 248 ЦК України передбачено, що представництво за довіреністю припиняється у разі: 1) закінчення строку довіреності; 6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.
Таким чином, представництво за довіреністю до закінчення встановленого строку її дії припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, з моменту такої смерті. Лише у виключних випадках представник зберігає свої повноваження за довіреністю після смерті довірителя, а саме: у разі ведення невідкладних справ або необхідності вчинення таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.
Зі змісту довіреності серії ВТТ №140552, виданої ОСОБА_4 в селищі Машівка Машівського району Полтавської області 15 квітня 2014 року, посвідченої нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області Асановою Р.Ш., зареєстрованої в реєстрі за №997, вбачається, що ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримати належну йому грошову суму «грошова допомога у зв`язку з настанням інвалідності в період проходження військової служби» через касу Військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , для чого їй надано право подавати та одержувати від його імені документи, включаючи заяви, підписувати вій його імені документи та виконувати інші дії, що пов`язані з даним дорученням. Довіреність видана строком на три роки та дійсна до 15 квітня 2017 року.
Як вже встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, а тому в силу приписів пункту 6 частини першої статті 248 ЦК України представництво його інтересів ОСОБА_3 за довіреністю серії ВТТ №140552, виданої ОСОБА_4 в селищі Машівка Машівського району Полтавської області 15 квітня 2014 року, посвідченої нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області Асановою Р.Ш., зареєстрованої в реєстрі за №997, припинилося з дати смерті довірителя - з 29 травня 2014 року. Суд зауважує, що відсутні підстави вважати, що отримання ОСОБА_3 призначеної ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги відноситься до випадків ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.
Оскільки пункт 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 190 від 03 вересня 2014 року прийнятий на підставі довіреності серії ВТТ №140552, яка припинила свою дію у зв`язку зі смертю довірителя відповідно до положень пункту 6 частини першої статті 248 Цивільного кодексу України, суд доходить висновку про його протиправність, а відтак відповідна вимога позивача підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Зі змісту наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
А відтак, суд не вправі вирішувати позовні вимоги, які заявлені на майбутнє, та не спрямовані на захист і відновлення вже порушених прав позивача.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 не зверталася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про отримання Ѕ частини одноразової грошової допомоги, призначеної ОСОБА_4 рішенням засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначення і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (пункт 142 Протоколу №3 від 30 травня 2014 року), в сумі 54810,00 грн, як члену сім`ї померлого військовослужбовця, оскільки у заяві від 25 квітня 2018 року (вх№3019 від 14 травня 2018 року) ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 просить Військову частину НОМЕР_1 лише повідомити чи має право неповнолітній син померлого військовослужбовця ОСОБА_2 на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, та не просить виплатити частку такої допомоги.
З огляду на викладене, наразі у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем порушено право позивача на отримання Ѕ частини одноразової грошової допомоги, призначеної ОСОБА_4 , а тому позовна вимога про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення та виплатити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 1/2 частину одноразової грошової допомоги в сумі 54810,00 грн, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як члену сім`ї померлого військовослужбовця, є такою, що заявлена на майбутнє та не спрямована на захист та відновлення вже порушених прав позивача, та підстав для її задоволення немає.
Отже, позов підлягає задоволенню частково.
Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 190 від 03 вересня 2014 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк