Справа № 360/2912/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2912/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовною заявою адвоката Старовойтова Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті фінанс", про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Старовойтова Олександра Вікторовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (далі - відповідач) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича в частині накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 відкритий у АТ «Державний ощадний банк України для зарахування заробітної плати та пенсії;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича скасувати постанову про арешт коштів боржника від 16.04.2020 в частині накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 відкритий у АТ «Державний ощадний банк України».

В обґрунтування позову зазначено, що 30.04.2020 позивачем до Луганського окружного адміністративного суду направлено позов щодо визнання протиправною та скасування постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2020, винесену у рамках виконавчого провадження ВП 61854557 так як позивач ніколи не мешкала у місті Києві та відповідно не має ані нерухомого, ані рухомого майна у місті Києві на яке приватний виконавець мав би можливість звернути стягнення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі №360/1818/20 визнано протиправною та скасовано постанову відповідача від 16.04.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП 61854557.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі № 360/1818/20 скасовано.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 по справі №360/1818/20 зупинено дію постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2020 ВП № 61854557 та заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії в рамках виконавчого провадження ВП № 61854557.

05.06.2020 відповідачем на підставі Луганського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 по справі № 360/1818/20 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 61854557, що підтверджується інформацією про виконавче провадження у вигляді витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 29.07.2020.

Позивач знаходиться на обліку у Старобільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області та отримує пенсіє по інвалідності, що підтверджується скріншотом з особистого кабінету позивача у Веб-банкінгу «Ощад24» від 12.07.2020, у якому міститься інформація про отримання позивачем пенсійних виплат, а також пенсійним посвідченням серія НОМЕР_2 .

Згідно довідки Філії Луганського обласного управляння ТВБВ № 10012/018 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 12.08.2020 № 110.37-433 банком позивачу відкрито рахунок НОМЕР_1 для виплат заробітної плати та пенсії.

У вказаній довідці банк повідомив про надходження на рахунок позивача НОМЕР_1 в період з 28.04.2020 по 11.08.2020 коштів в сумі 23004,99 грн (16704,99 грн - заробітна плата, 6300 грн - пенсія) та арешт коштів на рахунку позивача у межах суми 28045,76 грн на підставі постанови відповідача про арешт коштів боржника від 16.04.2020 ВП № 61854557.

28.07.2020 на адресу відповідача направлено заяву про зняття арешту з рахунку позивача відкритого у АТ «Державний ощадний банк України» для зарахування заробітної плати та пенсії по інвалідності.

У відповідь на заяву від 28.07.2020 відповідач повідомив, що арешт з рахунку боржника, відкритому в АТ «Ощадбанк», буде знятий у разі надходження документів від банку, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення.

18.08.2020 на адресу відповідача повторно надіслано заяву про зняття арешту з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , МФО 304665, відкритому у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» для отримання заробітної плати та пенсії з довідкою Філії Луганського обласного управляння ТВБВ № 10012/018 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 12.08.2020 № 110.37-433.

Відповідач відмовляється зняти арешт, накладений на рахунок позивача, відкритий у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» і таким чином порушує права позивача на отримання заробітної плати та пенсії по інвалідності.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

На думку представника позивача, рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» для отримання заробітної плати та пенсії є рахунком зі спеціальним режимом використання, на який Відповідач не мав права накладати арешт.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Третя особа правом на подання письмових пояснень не скористалась.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою суду від 05.08.2020 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 360/2912/20 за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії (арк. спр. 66-67).

Ухвалою суду від 10.08.2020 позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 71-72).

Ухвалами суду від 26.08.2020 відкрито провадження у справі, визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою, відстрочено сплату судового збору (арк. спр. 128-130, 131).

Представник позивача у судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача (арк. спр. 143).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Частиною четвертою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець (частина третя статті 287 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (частина друга статті 268 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є пенсіонером та отримує пенсію, працює на посаді вагаря з 11.07.2008 СВФ «Агротон» та отримує заробітну плату на поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритому у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», що підтверджується копіями матеріалів справи, а саме: паспорта громадянина України (арк. спр.11 зв.б.- 12, 95-96), картки платника податків (арк. спр. 11, 96 зв.б.), пенсійного посвідчення (арк. спр. 32, 116) та довідки (арк. спр. 30, 114 зв.б.).

16.04.2020 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61854557 щодо примусового виконання виконавчого напису № 2912, виданого 10.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" заборгованості у розмірі 25223,42 грн (арк. спр. 15, 43, 92, 137).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 по справі №360/1818/20 зупинено дію постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2020 ВП № 61854557 та заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії в рамках виконавчого провадження ВП № 61854557 (арк. спр. 17-18, 51-52, 103-104).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі №360/1818/20 визнано протиправною та скасовано постанову відповідача від 16.04.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП 61854557 (арк. спр. 20-22, 53-55, 105-107).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі № 360/1818/20 скасовано (арк. спр. 23-25, 56-58, 108-111).

16.04.2020 відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 61854557, зокрема рахунку відкритого в АТ «Державний ощадний банк України» (арк. спр.16, 48, 93, 138).

05.06.2020 відповідачем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 61854557 (арк. спр. 140).

Відповідно до довідки № 110.37-433 від 12.08.2020 виданої ТВБВ № 10012/018 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на картковому рахунку позивача в період з 28.05.2020 по 11.08.2020 надходили кошти в сумі 23004,99 грн з яких: заробітна плата 16704,99 грн та пенсія 6300,00 грн, які на підставі постанови про арешт коштів боржника ВП № 61854557 від 16.04.2020 арештовано (арк. спр. 120), що підтверджено випискою Ощад24/7 (арк. спр. 27-29, 59-60, 113).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, згідно зі статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 2 частини першої статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 18 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 56 Закону 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом 1404-VII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи забезпечення та заходи щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, у тому числі накладати арешт на кошти, які перебувають на рахунках.

При цьому, згідно з частини другої статті 48 Закону 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Слід додати, що відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Тобто, саме рахунки, визначені у частині другій статті 48 Закону 1404-VIII є спеціальними для цілей застосування обмежень при застосуванні положень, визначених у пункту 7 частини третьої статті 18, частини другої статті 48, частини третьої статті 52, статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на кошти на таких рахунках.

Постановою правління Національного банку України 12.11.2003 № 492 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Інструкцію про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів» (далі - Інструкція).

Пунктом 68 розділу V Інструкції визначено, що банк відкриває поточні рахунки фізичним особам для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) за зверненням суб`єкта господарювання, який укладає з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб.

Згідно з пунктом 69 розділу V Інструкції банк відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в пункті 62 розділу V цієї Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок).

Клієнт зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку (додаток 3) у рядку "Додаткова інформація" зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

Постановою правління Національного банку України від 11.09.2017 № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» затверджено: План рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України. (далі - Інструкція та План рахунків).

Додатком 1 до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України «Призначення та ознаки рахунків бухгалтерського обліку банків України» передбачено, що група рахунків 262 - кошти на вимогу фізичних осіб, зокрема, 2620 - кошти на вимогу фізичних осіб.

У свою чергу, єдиною підставою для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови позивачка вважає неможливість накладення арешту на її зарплатний рахунок, що є рахунком зі спеціальним призначенням.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 справа № 905/361/19 зазначено наступне: «Чинним законодавством не передбачено відкриття суб`єктами господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати … . Рахунок боржника № на кошти на якому державним виконавцем накладено арешт є поточним рахунком боржника … . Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на які заборонено.».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 справа № 344/8982/17 і Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від такої позиції.

Судом встановлено, що позивачка має рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Державний ощадний банк України», на який позивачу перераховується заробітна плата Новоайдарського ПК-6583 та пенсія.

Однак, зазначений рахунок є за Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України саме рахунком 2620 з призначенням «кошти на вимогу фізичних осіб».

Тобто, вказаний рахунок не має спеціального режиму використання.

Факт отримання позивачкою заробітної плати на цей рахунок вказаних висновків не спростовує.

Заробітна плата позивачки у розмірі не більше 80 відсотків є коштами, на які заборонено звертати стягнення, а заробітна плата у розмірі 20 відсотків - є коштами для звернення стягнення, що передбачено - Розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження».

З постанови про накладення арешту від 16.04.2020 судом встановлено, що відповідачем накладено арешт на рахунки позивачки, у розмірі суми стягнення з урахуванням винагороди приватного виконавця у сумі 28045,76 грн, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та звернення стягнення на які заборонено законом.

Аналіз вказаних положень в кореспонденції із приписами статті 1074 Цивільного кодексу України, статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а також статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дає підстави для висновку, що рахунки на які зараховується заробітна плата, нормативно не визначені як рахунки із спеціальним режимом використання, не є такими рахунками, вказані рахунки є звичайними поточними рахунками та банківське законодавство не містить визначення такого виду рахунків як «зарплатний», що у свою чергу дає підстави для висновку про відсутність обмежень для накладення арешту на кошти на таких рахунків, крім обмеження розміру арештованих коштів відповідно до обмежень щодо можливого розміру стягнення, про що буде зазначено судом далі.

Судова практика з питань накладення арешту на кошти на поточних рахунках, не містить нормативного обґрунтування (посилання) при кваліфікації поточних рахунків, на які може зараховуватись і заробітна плата, як рахунків із спеціальним режимом використання, якими є, як вже зазначалося, наприклад рахунки для розрахунків в енергетиці.

Також статтею 73 Закону 1404-VIII передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Основана заробітна плата та пенсія відсутні у цьому переліку.

З наданої до позову виписки Ощад24/7, судом встановлено факт накладення арешту на кошти на рахунку у розмірі 28045,76 грн та 186,56 грн.

Постановою від 16.04.2020 ВП № 61854557 накладено арешт кошти на рахунки позивача, зокрема на рахунок відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Слід зазначити, що у відповідності з частини другої статті 70 Закону 1404-VIII із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, відшкодування шкоди у зв`язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином - п`ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.

Положеннями статті 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що накладення арешту на кошти на рахунку є правомірним.

Позивачем та представником позивача не надано доказів, що поточний рахунок позивача НОМЕР_1 відкритий у АТ «Державний ощадний банк України» є рахунком зі спеціальним режимом.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідач, приймаючи спірну постанову про стягнення з божника основної винагороду приватного виконавця, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На виконання частини другої статті 77 КАС України позивачем не доведено протиправність дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича щодо винесення постанови про арешту коштів боржника.

Крім того, суд наголошує, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 по справі 360/1818/20 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2020 ВП № 61854557.

Також суд зазначає, що Закон 1404-VIII зобов`язує приватного виконавця при відкритті виконавчого провадження виносити постанову про арешт коштів боржника, а тому з урахуванням викладених мотивів в рішенні, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Ухвалою суду від 26.08.2020 позивачу відстрочено сплату судового збору в розмірі 840,80 грн (арк. спр. 131).

Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають стягненню з позивача в Державний бюджет України.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в доход Державного бюджету України судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення або з дати розгляду справи в порядку письмового провадження.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Т.В. Смішлива