Справа № 480/3040/20
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2020 р. Справа № 480/3040/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - військова частина-польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), третя особа - військова частина-польова пошта НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 13 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 37 від 13 березня 2020 року.
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити на користь позивача одноразову грошову допомогу у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у розмірі 8526,00 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2019 по справі №585/3598/15-а було задоволено його позов до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Міністерства оборони України, третя особа: Військова частина - польова пошта НОМЕР_1 про визнання частково нечинним рішення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 11.08.2015 року за №248/3/6/1795 та стягнення з Міністерства оборони України на його користь одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у розмірі 8526,00 грн. Визнано частково нечинним рішення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 11.08.2015 року за №248/3/6/1795, яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.
Відповідно до постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 року по справі №585/3598/15-а, було частково задоволено апеляційну скаргу Міністерства оборони України. Зазначеною постановою було скасовано рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2019 року по справі №585/3598/15-а в частині стягнення з Міністерства оборони України на користь позивача одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у розмірі 8526, 00 грн. та прийнято у цій частині постанову, якою зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.
На виконання вищевказаних рішень судів позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності без встановлення інвалідності.
Згідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №37 від 13.03.2020 року, Міністерством оборони України було прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, у зв`язку із тим, що така виплата законодавством не передбачена.
Позивач вважає прийняте рішення Міністерства оборони України незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує його конституційне право на соціальний захист, що включає право на забезпечення з боку держави України у разі часткової втрати працездатності (ст. 46 Конституції України).
Позивач звертає увагу на те, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 року по справі №585/3598/15-а, вже встановлена та обставина, що ОСОБА_1 має право на призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності. Крім того, на даний час і самою нормою Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (п. 7 ч. 2 ст. 16) чітко передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.
За таких обставин, на думку позивача, рішення Міністерства оборони України щодо відмови йому у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності, без встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, на підставі того, що така виплата законодавством не передбачена, є абсурдним, незаконним, протиправним, а тому підлягає обов`язковому скасуванню.
Ухвалою суду від 16.07.2020 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач надав суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує та зазначає, що згідно медичної довідки ОСОБА_1 втратив 10% професійної працездатності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням військової служби. В той же час, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзацу 2 пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабміну України № 975 від 25.12.2013, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби. Тобто, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а не захворюваннями пов`язаними з проходженням військової служби, оскільки «виконання обов`язків військової служби» та «проходження військової служби» є різними поняттями.
Від третьої особи пояснень щодо позову до суду не надходило.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.04.2014 на підставі Указу Президента У країни № 303/2014 від 17.03.2014 «Про мобілізацію» призваний у Збройні Сили України, 01.04.2015 на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 звільнений в запас, що підтверджується копією військового квитку серії НОМЕР_2 (а.с. 75-79).
З 11.06.2014 по 11.09.2014 позивач знаходився у службовому відрядженні для участі в антитерористичній операції Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань, що підтверджується відповідним записом у військовому квитку серії НОМЕР_2 .
Відповідно до акту № 326 про нещасний випадок, затвердженого ТВО командира військової частини ПП НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 від 06.11.2014 вбачається, що з солдатом ОСОБА_1 05.07.2014 о 00:15 год. стався нещасний випадок. З пункту 6 вказаного акту вбачається, що під час виконання завдань Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, 05 липня 2014 року приблизно о 00:15 год. перебуваючи на бойовому блокпості №8 Луганського аеропорту потрапив під обстріл з систем залпового вогню «ГРАД». Під обстрілами з систем залпового вогню «ГРАД» перебував з 11 червня 2014 року по 29 липня 2014 року. Потім був переведений до с. Сабівка Луганської області, де періодично потрапляв під вказані вище обстріли, внаслідок чого отримав психічну травму. В підпунктах 6.1., 6.2 та пункті 7 вказано: вид події 14 травма, заподіяна іншою особою; шкідливий фактор та його значення: мінно-вибухова травма; причини нещасного випадку 31 травмування в наслідок протиправних дій інших осіб. В п. 9 Акту вказано медичний висновок про діагноз ушкодження здоров`я потерпілого: «відповідно до виписки з історії хвороби № 6111, солдат ОСОБА_1 отримав посттравматичний стресовий розлад, астеневротичниії синдром». В підпункті 9.1 зазначено, що потерпілий у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував (а.с. 67-68).
Зі змісту довідки № 163 від 06.11.2014, виданої начальником медичної служби військової частини НОМЕР_1 майором м/с ОСОБА_3 , передбаченої Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом Міністра-Оборони України від 14.08.2008 № 402 встановлено, що солдат ОСОБА_1 05.07.2014 одержав психічну травму. Пост-травматичний стресовий розлад, астено-невротичний синдром. Під час виконання завдань АТО. Травма, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 61).
З довідки військово-лікарської комісії № 61/1 від 04.02.2015, виданої військовою частиною НОМЕР_3 , передбаченої Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджену наказом Міністра Оборони України від 14.08.2008 № 402, вбачається, що солдат ОСОБА_1 має діагноз: стан після перенесеної гострої реакції на стрес з виходом в одужання. Захворювання, ТАК. пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 60).
Відповідно до довідки комісії Чернігівської обласної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України серії АГ № 0003429 від 12.02.2015 ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 10%. Причина втрати професійної працездатності: захворювання, Так, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 58-59).
Позивач подав вищевказані документи до фінансової служби військової частини ППВ-1688, яка направила документи до Департаменту Фінансів Міністерства оборони України для розгляду питання щодо надання та нарахування позивачу одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.
За результатами розгляду документів позивача Департамент фінансів Міністерства оборони України листом від 11.08.2015 № 248/3/6/1795 повідомив позивача про те, що оскільки ОСОБА_1 втратив працездатність від захворювання пов`язаного з проходженням військової служби без встановлення інвалідності, він не має права на отримання допомоги. Документи повернуті у військову частину. Водночас повідомляється, що згідно з Законом "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та "Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців...." затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 допомога призначається у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво). Виплата допомоги у разі втрати працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання законодавством не передбачена.
Не погодившись із рішенням Департаменту фінансів Міністерства оборони України позивач оскаржив його до суду.
Рішенням Роменського міськрайонного суду від 26.11.2019 по справі № 585/3598/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства Оборони України, Міністерства оборони України, третя особа: Військова частина - польова пошта НОМЕР_1 про визнання частково нечинним рішення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 11.08.2015 за № 248/3/6/1795 та стягнення з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у розмірі 8 526,00 грн. - задоволено. Визнано частково нечинним рішення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 11.08.2015 за № 248/3/6/1795, яким ОСОБА_1 , відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 . одноразову грошову, допомогу у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у розмірі 8 526,00 грн. (а.с. 6-8).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 по справі № 585/3598/15-а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2019 скасовано в частині стягнення з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності у розмірі 8 526,00 грн. Прийнято в цій частині постанову, якою зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності. В іншій частині рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2019 по справі № 585/3598/15-а залишено без змін (а.с. 9-10).

19.02.2020 позивач звернувся до Роменського ОМВК із заявою, в якій наполягав щоб його документи були направлені на розгляд до Департаменту фінансів Міністерства оборони України на виконання рішень судів по справі № 585/3598/15-а (а.с. 54).

Також, ОСОБА_1 подав до Роменського ОМВК заяву від 19.02.2020 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності без встановлення інвалідності, до якої додав необхідний пакет документів (а.с. 55).

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 37 від 13.03.2020 року, Міністерством оборони України було прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, у зв`язку із тим, що виплата допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, законодавством не передбачена (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Згідно з ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011.

Частиною першою ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі : одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За змістом пункту дев`ятого статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 7 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзацом 2 пункту 7 Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Відповідно до п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Отже, визначальними документами для встановлення причинного зв`язку втрати працездатності та одними з основних документів для визначення права на виплату одноразової грошової допомоги є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності та постанова відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Згідно із п. 21.3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення) причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК.

Відповідно до пп. б), пп. д) п. 21.5 Положення постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Аналіз норм Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» приводить до висновку, що законодавець визначив окремо поняття «виконання обов`язків військової служби» та окремо «проходження військової служби».

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 24 вказаного Закону початком проходження військової служби вважається:

- день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

- день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

- день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

- день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

В той же час частиною 3 ст. 24 Закону визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

- на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

- на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

- поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

- під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

- під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Необхідно також зауважити, що «проходження військової служби» і «виконання обов`язків військової служби» мають різні правові наслідки.

При цьому, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Як вже зазначалося, відповідно до Довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 04.02.2015 року №61/1, діагноз солдата ОСОБА_1 : стан після перенесеної гострої реакції на стрес з виходом в одужання. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, згідно Довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (Довідка МСЕК) від 12.02.2015 року Серії АГ №0003429, причиною втрати професійної працездатності є захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 10%.

Вищевказані довідки є чинними, постанова ВЛК та висновок МСЕК, на підставі яких вони видані, в частині причинного зв`язку втрати працездатності позивачем не оскаржувались.

Оскільки захворювання ОСОБА_1 , яке призвело до часткової втрати працездатності, згідно довідки МСЕК від 12.02.2015 Серії АГ №0003429 не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, що є основною умовою виплати одноразової допомоги згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, йому рішенням Міністерства оборони, викладеним у пункті 13 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 37 від 13 березня 2020 року, правомірно було відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги.

При цьому суд вважає хибним посилання позивача на те, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 року по справі №585/3598/15-а, вже встановлена та обставина, що ОСОБА_1 має право на призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Так, у постанові від 27.01.2020 по справі №585/3598/15-а Другий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на звернення з відповідною заявою про призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - військова частина-польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко