Справа № 360/3055/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3055/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В. , розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 31.07.2020 ВП № 60917206,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 31.07.2020 ВП № 60917206.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.08.2020 на адресу головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - позивач) надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 31.07.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 60917206 про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн.

Зазначив, що 19.12.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження № 60917206 з примусового виконання виконавчого листа № 360/3887/19 виданого 21.11.2019 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з неотриманої пенсії за вислугу років за період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2018 року та донарахованої доплати по проведеному перерахунку за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року в загальній сумі 56381, 02 грн на рахунок, відкритий у акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Листом від 17.01.2020 № 1200-010301-6/353 позивач повідомив відповідача про те, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі № 360/3887/19, в частині негайного виконання рішення (у межах виплати пенсії за один місяць) головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області здійснено виплату пенсії за липень 2017 року на виплатну відомість листопада 2019 року у сумі 3201,62 грн., яку зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням № Д /31 від 09.10.2019.

До листа від 17.01.2020 № 1200-010301-6/353 позивачем додано протокол про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС від 09 жовтня 2019 року, розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням № Д /31 від 09.10.20, протокол про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС від 08 листопада 2019 року та розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням № Д /28 від 08.11.2020.

Також було повідомлено, що пенсійні кошти за період з 01.08.2017 по 30.09.2018 у сумі 53179,40 грн. (56381,02 (за рішенням суду) - 3201,62 (виплачено) = 53179,40 грн.) обліковуються в управлінні та будуть виплачені на умовах окремого порядку визначеного Кабінетом Міністрів України.

Зазначив, що згідно пункту 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (у редакції, чинній до 30 серпня 2019 року) та положення абзацу двадцятого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (у редакції, чинній з 30 серпня 2019 року), суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На теперішній час такий порядок відсутній.

Таким чином зазначає, що доказом вжитих заходів на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 у справі № 360/3887/19 є протокол про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС від 09 жовтня 2019 року, розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням № Д /31 від 09.10.20, протокол про перерахунок пенсії за пенсійною справою № -МВС від 08 листопада 2019 року та розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням № Д /28 від 08.11.2020.

Ухвалою суду від 13.08.2020 позовну заяву залишено без руху.

19.08.2020 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

27.08.2020 від відповідача до суду на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог з таких підстав.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 № 360/3887/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з неотриманої пенсії за вислугу років за період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2018 року та донарахованої доплати по проведеному перерахунку за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року в загальній сумі 56 381,02 грн. на рахунок, відкритий у акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

19.12.2019 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60917206. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження та необхідності виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

На адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла відповідь від боржника, з якої встановлено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 по справі № 360/3887/19, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зобов`язане виплатити ОСОБА_1 заборгованість з неотриманої пенсії за вислугу років за період з 01.07.2017 по 31.08.2018 та донарахованої доплати по проведеному перерахунку за період з 01.01.2018 по 30.09.2018, в частині негайного виконання рішення, у межах виплати пенсії за один місяць, управлінням пенсійною забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян здійснено виплату пенсії за липень 2017 року на виплатну відомість листопада 2019 року у сумі 3 201, 62 грн., яку було зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Пенсійні кошти за період з 01.08.2017 по 30.09.2018 у сумі 53 179, 40 грн. обліковуються в управлінні та будуть виплачені на умовах окремого порядку Кабінету Міністрів України (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам ").

Враховуючи вищевикладене, 14.04.2020 державний виконавець, керуючись ст. ст. 18, 33 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 у справі № 360/3887/19 у задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової Валентини Євгеніївни про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/3887/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Зазначив, що станом на 31.07.2020 щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів також не надходило.

На підставі вищезазначеного, 31.07.2020 державним виконавцем, керуючись ст. ст. 63, 75 Закону, винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5 100 грн., де також було зазначено про обов`язок боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Таким чином, відповідач вважає, що відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) наголошує на необґрунтованості позовних вимог щодо скасування винесеної постанови від 31.07.2020 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 60917206, таким чином, позивачем не було вжито всіх можливих та необхідних заходів для виконання судового рішення в повному обсязі. Отже, дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) є правомірними та не підлягають скасуванню відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову (арк. спр. 25-28).

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглядати справу без участі їх представників.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30.09.2018 у справі № 360/3887/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за вислугу років за період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2018 року та донарахованої доплати по проведеному перерахунку за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року в загальній сумі 56381,02 грн.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з неотриманої пенсії за вислугу років за період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2018 року та донарахованої доплати по проведеному перерахунку за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року в загальній сумі 56381,02 грн на рахунок, відкритий у акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Згідно з даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказане рішення суду набрало законної сили 31.10.2019 та 13.01.2020 позивачем (стягувачем) отримано виконавчий лист.

Постановою від 19.12.2019 державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області Галушка М.В. відкрито виконавче провадження ВП № 60917206 з примусового виконання виконавчого листа № 360/3887/19, виданого 21.11.2019 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з неотриманої пенсії за вислугу років за період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2018 року та донарахованої доплати по проведеному перерахунку за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року в загальній сумі 56381,02 грн на рахунок, відкритий у акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" (арк. спр. 4). Вказані постанови була надіслані позивачу.

Листом від 17.01.2020 № 1200-010301-6/353 ГУПФУ в Луганській області повідомило відповідача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі № 360/3887/19, яким зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з неотриманої пенсії за вислугу років за період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2018 року та донарахованої доплати по проведеному перерахунку за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року, в частині негайного виконання рішення, у межах виплати пенсії за один місяць, управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян здійснено виплату пенсії за липень 2017 року на виплатну відомість листопада 2019 року у сумі 3 201, 62 грн., яку було зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

Пенсійні кошти за період з 01.08.2017 по 30.09.2018 у сумі 53 179, 40 грн. обліковуються в управлінні та будуть виплачені на умовах окремого порядку Кабінету Міністрів України (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам ") (арк. спр.5; 40).

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління юстиції винесено постанову про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення суду у сумі 5100 грн (арк. спр. 8зв.бік; 55).

Вирішуючи справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Судом з вищеописаних письмових доказів встановлено, що ГУ ПФУ в Луганській області рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Посилання позивача у даній справі на норми постанови КМУ від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо - переміщеним особам», якою визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ, суд вважає неприпустимими, оскільки Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Більш того, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова КМУ від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо - переміщеним особам», жодним чином не поширюється та не врегульовує правовідносини щодо виплати соціальних виплат за судовим рішенням.

Листом від 17.01.2020 № 1200-010301-6/353 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило відповідача про часткове виконання рішення суду, а саме що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі № 360/3887/19, яким зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з неотриманої пенсії за вислугу років за період з 01 липня 2017 року по 31 серпня 2018 року та донарахованої доплати по проведеному перерахунку за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2018 року, в частині негайного виконання рішення, у межах виплати пенсії за один місяць, управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян здійснено виплату пенсії за липень 2017 року.

Одночасно позивачем було повідомлено, що пенсійні кошти за період з 01.08.2017 по 30.09.2018 у сумі 53 179, 40 грн. обліковуються в управлінні та будуть виплачені на умовах окремого порядку Кабінету Міністрів України (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам ") (арк. спр.5; 40).

Тобто, станом на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу, судове рішення в добровільному порядку боржником належним чином не виконано.

Суд зазначає, що порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду визначений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649).

Відповідно до п.3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Боржником є орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення (п. 2 Порядку № 649)

Пунктом 4 Порядку № 649 черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до п.5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:

документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;

копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;

розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Таким чином, з огляду на зазначені пункти Порядку № 649, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подає до Пенсійного фонду України документи, відповідно до п. 5 Порядку № 649, на підстави яких приймається рішення про виділення коштів для виплати.

Разом з тим, ані під час повідомлення відповідача про хід виконання судового рішення, ані під час розгляду справи судом, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження направлення документів до Пенсійного фонду України з метою вирішення питання про виділення коштів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність поважності причин не виконання судового рішення у повному обсязі.

Суд зазначає, що не виконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п.1 ст.1 Першого протоколу.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 (№ 67534/01).

З огляду на встановлені обставини справи та не підтвердження поважності причин не виконання судового рішення в частині виплати нарахованої суми заборгованості по виплаті пенсії у визначений державним виконавцем строк, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області та наявності підстав для відмови у задоволенні позову.

Суд також вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання на практику Верховного Суду, відповідно до якої фактична відсутність коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, з огляду на останню практику Верховного Суду від 14.05.2020 у справах № 522/3268/17, № 522/14380/17.

Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

Так, у п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (д и в. рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009).

Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони - стягувача, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Таким чином, ураховуючи процес поновлення порушених прав позивача (стягувача) шляхом видачі відповідного виконавчого документа, законодавством у сфері примусового виконання рішень встановлений найвищий пріоритет прав стягувача у виконавчому провадженні у порівнянні з колом прав боржника.

Принцип «res judicata» (принцип обов`язковості судового рішення) покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця.

В силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування винесеної відповідачем постанови від 31.07.2020 про накладення штрафу в сумі 5100 грн у виконавчому провадженні № 60917206.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн згідно з платіжним дорученням від 17.08.2020 № 8866 (арк. спр. 17).

Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 31.07.2020 ВП № 60917206 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Тихонов