Справа № 400/2340/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2340/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевчук О.А.

суддів: Бойка А.В. , Федусика А.Г.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 р. у справі № 400/2340/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТА-Н" до Головного управління ДФС у Миколаївській області , Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 р. позов задоволено.

На зазначене рішення суду Головне управління ДФС у Миколаївській області повторно подали апеляційну скаргу, в якій, крім іншого, просять поновити строк на апеляційне оскарження. В обгрунтування клопотання зазначається, що апелянтом в межах строку на апеляційне оскарження було подано апеляційну скаргу. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 року апеляційну скаргу було залишено без руху. Апелянт зазначає, що на виконання зазначеної ухвали було надано клопотання про продовження строку виконання вимог ухвали, однак ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2020 року апеляційну скаргу повернуто апелянту. Апелянт також зазначає, що апеляційну скаргу яку було подано у строк передбачений КАС України було повернуто апелянту через відсутність платіжного доручення, тому, оскільки на теперешній час судовий збір сплачено, апелянт вважає за необхідне звернутись повторно з апеляційною скаргою. Просить вважати такі причини пропуску строку поважними та відкрити апеляційне провадження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 р. зазначена апеляційна скарга була залишена без руху для надання апелянтом інших поважних підстав, які унеможливили апелянту звернутись до суду вчасно, для поновлення строку на апеляційне оскарження та було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію вищезазначеної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Головне управління ДФС у Миколаївській області отримали 29.04.2020 року (а.с. 153).

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2020 р. продовжено Головному управлінню ДФС у Миколаївській області строк на усунення недоліків поданої апеляційної скарги, зазначених в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року, на строк дії карантину. Роз`яснено Головному управлінню ДФС у Миколаївській області, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію вищезазначеної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Головне управління ДФС у Миколаївській області отримали 27.05.2020 року (а.с. 159).

07.08.2020 року на вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху Головне управління ДФС у Миколаївській області надали клопотання про відкриття апеляційного провадження, поновлення пропущеного строку та заміни сторін у справі. В обгрунтування клопотання в частині пропуску строку зазначається, що податковим органом вчинялись активні дії, спрямовані на апеляційне оскарження. Апелянт зазначає, що повторне звернення з апеляційною скаргою зумовлене відсутністю платіжного доручення про сплату судового збору під час першого звернення до суду з апеляційною скаргою.

Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, у тому числі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2019 року апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.10.2019р.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2020 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

06.04.2020 року Головне управління ДФС у Миколаївській області повторно звернулись до суду з апеляційною скаргою.

При вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху було надано клопотання про продовження строку виконання вимог ухвали, однак ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2020 року апеляційну скаргу повернуто апелянту.

Однак, зазначені доводи апелянта судом не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що Головне управління ДФС у Миколаївській області на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху не надавали жодних клопотань, зокрема, щодо продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Також, Головне управління ДФС у Миколаївській області зазначає, що підставою повернення апеляційної скарги була відсутність платіжного доручення, фактично відсутність коштів на сплату судового збору, та апелянт сплативши судовий збір у цій справі повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою, що на його думку є поважною причиною пропуску строку.

Судом досліджено надану до апеляційної скарги копію платіжненого доручення №2681 про сплату судового збору у розмірі 2881,50 грн. у справі №400/2340/19 та встановлено, що зазначене платіжне доручення сформовано 27.11.2019 року та оплату проведено ГУ Дежказначейською службою України у Миколаївській області 28.11.2019 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на 28.11.2019 року судовий зібр за подання апеляційної скарги було сплачено, однак Головним управлінням ДФС у Миколаївській області не було виконано вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 року та не надано суду платіжного доручення, що стало підставою для повернення апеляційної скарги.

Разом з тим слід зазначити, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2020 року апеляційну скаргу було повернуто, а повторна апеляційна скарга подана лише 06.04.2020 року, тобто через три місяці після повернення апеляційної скарги.

Поважних підстав неможливості звернутись до суду повторно з апеляційною скаргою з 08.01.2020 року суду не зазначено та відповідних доказів не надано. Посилання апелянта на майновий стан суд не приймає, оскільки матеріалами справи встановлено, що судовий збір по справі було проведено ГУ Дежказначейською службою України у Миколаївській області 28.11.2019 року, тобто більше чотирьох місяців Головне управління ДФС у Миколаївській області не приймали заходів щодо направлення суду зазначеного платіжного доручення та подання повторної апеяційної скарги.

Наведені обставини та звернення до суду з апеляційною скаргою через три місяці не свідчать про вжиття скаржником невідкладних заходів щодо повторного подання належним чином оформленої апеляційної скарги. Будь-яких доводів та доказів неможливості звернення до суду невідкладно з моменту отримання ухвали про повернення апеляційної скарги апелянтом не надано.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 у справі "Устименко проти України" зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі "Лелас проти Хорватії", відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Таким чином, зазначений період часу, протягом якого відповідач не подавав апеляційну скаргу є явно перебільшеним для вчинення такої дії і неспіврозмірним із процесуальним строком, встановленим для апеляційного оскарження судового рішення, крім того, апелянтом не наведено об`єктивних підстав пропуску строку і не порушувалось питання його поновлення.

Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції, яка діяла на момент залишення скарги без руху) під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 169 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року №239, від 22.04.2020 року №291, від 04.05.2020 року №332, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500 строк карантину продовжено до 31 липня 2020 року.

Згідно п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції, яка діє на момент закінчення установленого строку) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Зміни у наведені положення адміністративного процесуального законодавства внесені Законом України від 18.06.2020 року №731-IX, відповідно до п. 2 Розділу ІІ якого процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" N 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 року №731-IX опубліковано 16.07.2020 року у виданнях "Голос України" за №119-120 та "Урядовий кур`єр" за №135 та набрав чинності 17.07.2020 року, а отже передбачений Законом 20-денний строк завершений 06.08.2020 року.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених правил КАС України та Закону України від 18.06.2020 року №731-IX на момент закінчення строку щодо усунення недоліків скарги такий строк може бути продовженим за клопотанням особи, яка звернулась до апеляційного суду із скаргою, з одночасним наведенням причин неможливості вчинити певні процесуальні дії, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Апеляційний суд встановив, що у визначений строк апелянтом вимоги судового рішення про залишення скарги без руху не виконано. У тому числі, в передбачений Законом України від 18.06.2020 року №731-IX строк апелянтом не наведено причин неможливості вчинити певні процесуальні дії, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлепних статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки у встановлений судом строк апелянт не виконав вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме судом підстави пропуску строку визнані не поважними, тому не вбачається підстав для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, суд. -

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головне управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 р. відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шевчук О.А.
Судді Бойко А.В. Федусик А.Г.