Справа № 640/6580/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Київ № 640/6580/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України (далі також - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі також - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо відмови скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_3 ) у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій), а саме: надбавка за знання 2-х і більше західноєвропейських мов - 25%, робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%; надбавка за особливо важливі завдання - 100%, надбавка за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки - 50%, премія - 50%;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства Оборони України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_3 ) у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій), а саме: надбавка за знання 2-х і більше західноєвропейських мов - 25%, робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%; надбавка за особливо важливі завдання - 100%, надбавка за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки - 50%, премія - 50%;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві () щодо виплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_3 ) лише 50% суми підвищення пенсії з 01.01.2018р.; зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_3 ) з 80% відповідних сум грошового забезпечення до 70% під час її перерахунку на підставі постанови КМУ від 21.02.2018 № 103;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку ) у розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій), а саме: надбавка за знання 2-х і більше західноєвропейських мов - 25%, робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення - 50%; надбавка за особливо важливі завдання - 100%, надбавка за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки - 50%, премія - 50% у розмірі 100 % суми підвищення пенсії починаючи з 01.01.2018 року єдиним платежем без врахування Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 та без обмеження її максимальним розміром.

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу 11 600,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, є військовим пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років (вислуга років 31) відповідно до положень Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсійна справа № .

Згідно з розрахунком пенсії по пенсійній справі № від 01 грудня 2017 року, пенсія позивача складається з: посадового окладу; окладу за військове звання; процентної надбавки за вислугу років 40%; надбавка з знання 2-х і більше західноєвропейських мов 25%; робота з таємними виробами, носіями, документами 15%; надбавка за особливо важливі завдання 100%; надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення 50%; премія 50%.

Основний розмір пенсії відповідно до даного розрахунку за стаж 31 рік 80%.

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі № від 01 січня 2018 року, пенсія позивача складається з: посадовий оклад 8 600,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням 1 480,00 грн.; надбавка за вислугу років 50% - 5 040, 00 грн.

Крім того, основний розмір пенсії зараз складає 70% від грошового забезпечення, з вислугою 31 рік.

Позивач вважає, що під час перерахунку пенсійного забезпечення Відповідачем-2 всупереч чинного законодавства зменшено встановлений основний відсотковий розмір грошового забезпечення. Звертає увагу, що при обрахунку пенсії мають враховуватись щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які виплачувались військовослужбовцю. Аналогічні положення визначені в пункті 2 Постанови №704 та пункті 7 Постанови №393.

Отже, щомісячні додаткові види грошового забезпечення носять реальний та постійний характер, а тому відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ підлягають обов`язковому включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії ОСОБА_1 . Вказує, що під час перерахунку пенсійного забезпечення відповідачем-2 всупереч чинного законодавства протиправно звужено складові пенсійного забезпечення, внаслідок чого відповідач-2 не нараховує і не виплачує позивачу пенсію з урахуванням зазначених вище додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27 квітня 2020 року Військовою частиною НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-1 просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, з тих підстав, що обов`язок відповідача-1 щодо складання довідки виникає лише після надходження актуальних на час проведення такого перерахунку списків від ГУ ПФ України, а список, наданий відповідачем-2 до відповідача-1 від 22 березня 2018 року став підставою для складання довідки позивачу. На дату складання довідки відповідач-1 керувався додатком 2 Порядку №45 в чинній на той час редакції. Вказує, що спірні відносини між позивачем та відповідачем-1 на даний момент відсутні, а позовні вимоги передчасні, оскільки обов`язок скласти довідку у відповідача-1 виникне лише після отримання списків від відповідача-2.

У відповіді на відзив, поданої позивачем через канцелярію суду 05 травня 2020 року позивач просить задовольнити адміністративний позов в повному обсязі з аналогічних підстав, вказаних у позовній заяві.

Через канцелярію суду 07 липня 2020 року відповідачем-2 подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-2 просить відмовити в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 .

При цьому, відповідачем - 2 зазначено, що після визнання нечинними окремих пунктів Постанови №103, діюча форма довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, встановлена у Додатку 2 до Порядку №45, визначає щомісячні додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які були встановлені Постановою №1294 та наразі скасовані Постановою №704.

Таким чином, підстава для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, на підставі Постанови №103 та Постанови №704 виникла 01 січня 2018 року.

Відповідач 2 вважає, що застосування для перерахунку пенсії позивача норми, яка була чинна на момент набуття позивачем права на отримання пенсії за вислугу років, не узгоджується з нормами правозастосування.

За наведених обставин, представники відповідачів вважають, що Військова частина НОМЕР_1 та Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 24 грудня 2011 року отримує пенсію за вислугу років на підставі положень статті 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з 80% сум грошового забезпечення, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії № НОМЕР_3 .

До грошового забезпечення, з якого обраховувалась його пенсія, включено наступні види грошового забезпечення: надбавка за знання 2-х і більше західноєвропейських мов (25%), робота з таємними виробами, носіями, док. (15% 15%), надбавка за інформ. аналітичне забезпеч. (50%), надбавка за особливо важливі завдання (100%), надбавка за спец. завдання чи держ. охорону (50%), премія (50%). Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення (вислуга років 31).

Вказані вище обставини представниками відповідачів не заперечуються та підтверджуються наявною у матеріалах справи копією перерахунку пенсії станом на 01 грудня 2017 року по пенсійній справі № .

У березні 2018 року у зв`язку з введенням нових щомісячних додаткових видів Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України складено та направлено до територіального органу Пенсійного фонду України довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, до якої не включено такі додаткові види грошового забезпечення як: надбавка за знання 2-х і більше західноєвропейських мов (25%), робота з таємними виробами, носіями, док. (15% 15%), надбавка за інформ. аналітичне забезпеч. (50%), надбавка за особливо важливі завдання (100%), надбавка за спец. завдання чи держ. охорону (50%), премія (50%).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві з 01 січня 2018 року проведено перерахунок пенсії позивача без урахування наведених вище додаткових видів грошового забезпечення та зменшено відсотковий показник, з якого обраховується пенсія, з 80% до 70% сум грошового забезпечення (копія перерахунку пенсії по пенсійній справі №).

25 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про надання до відповідача-2 довідки встановленої форми для перерахунку і виплати пенсії, призначеної ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, премій) для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру його пенсії.

Листом від 04 березня 2020 року №222/4/457 відповідач 1 повідомив позивача про відсутність правових підстав для повторного оформлення та подання до відповідача 2 довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням вказаних позивачем додаткових видів грошового забезпечення.

24 лютого 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог чинного законодавства.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 10 березня 2020 року №150/20 позивачу повідомлено про відмову у здійсненні перерахунку відповідно до запропонованих вимог.

Позивач вважає, що відповідачами протиправно не включено у довідку про розмір грошового забезпечення, з якої обраховується пенсія, отриманих ним під час проходження служби додаткових видів грошового забезпечення та проведено перерахунок пенсії, з урахуванням даних вказаної довідки, а також зменшено відсотковий показник, з якого обраховується пенсія, з 80% до 70%.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзиви, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон № 2011-XII), Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закону №2262-ХІІ), Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1058- IV) та іншими нормативно-правовими актами України, прийняті відповідно до цих законів.

В силу положень статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

У свою чергу, питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (в редакції Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року).

Таким чином, з 01 січня 2017 року Кабінету Міністрів України делеговано повноваження визначати не лише порядок, а й умови та розмір складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На виконання положень статті 63 Закону України № 2262-XII постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі також - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі також - Постанова № 103) встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704, яка набрала чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103, пунктами 1, 2 якої вирішено перерахувати з 01 січня 2018 року пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01 березня 2018 року, відповідно до Постанови № 704.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

У подальшому рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Водночас, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема, територіальні органи Пенсійного фонду України та відповідач-1 у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився.

Так, на час звернення позивача до відповідача із заявою про видачу довідки про розміри його грошового забезпечення, пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі також - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно з абзацами другим, четвертим та п`ятим пункту 2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 року № 937 (в редакції, на час звернення позивача до Київського обласного військового комісаріату), на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» (зі змінами) та Порядку № 45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі також - Порядок № 3-1).

У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Таким чином, на Київський обласний військовий комісаріат покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального органу Пенсійного фонду України списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

Наведені вище обставини вказують на безпідставність доводів відповідача-1 щодо відсутності повноважень та компетенції видавати відповідні довідки (за наявності підстав).

Водночас зміни, внесені постановою № 103, зокрема, до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05 березня 2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 103.

За змістом частини першої статті 49 Закону України від 27 лютого 2014 року № 794-VII «Про Кабінет Міністрів України» акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов`язковими для виконання.

Аналізуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що Київський обласний військовий комісаріат у 2018 році та при розгляді заяви позивача від 21 червня 2018 року про видачу довідки, з урахуванням додаткових складових грошового забезпечення з метою проведення перерахунку пенсії, не мав правових підстав не врахувати та не застосовувати до спірних правовідносин положення норм статті 63 Закону № 2262-ХІІ та постанову № 103, оскільки її окремі положення зазначені вище, зокрема щодо складових грошового забезпечення та форми довідки, втратили чинність виключно з 05 березня 2019 року.

У свою чергу оцінка впливу обставин втрати чинності відповідними положеннями постанови № 103 на відносини позивача та відповідача-1, які виникли у 2019 році, знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі.

Втрата чинності вказаними положеннями не є підставою звернення позивача до суду з даним позовом, а відтак не є підставою даного позову.

При цьому визнання нечинними пунктів 1, 2 постанови № 103 рішенням суду в адміністративній справі № 826/3858/18 не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій за період до 05 березня 2019 року.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що суд перевіряє порушення прав позивача на момент виникнення спірних відносин та звернення до суду, обставини втрати чинності пунктами 1, 2 Постанови № 103, а також редакції відповідних додатків до Порядку № 45, не можуть бути враховані в рамках даної справи для оцінки вказаних взаємовідносин та, відповідно, слугувати підставою для висновку про протиправність дій відповідача-1.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо відмови скласти, оформити і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області довідку для перерахунку пенсії позивачу.

Щодо позовних вимог, заявлених до Київського обласного військового комісаріату в іншій частині суд зазначає, що вони є похідними від вимоги про визнання протиправними дій відповідача-1, що виражені у відмові скласти, оформити і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області довідку для перерахунку пенсії позивач з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а відтак відмова у задоволенні первинних вимог є підставою для відмови у задоволенні і похідних від них вимог.

Щодо позовних вимог до відповідача-2, слід зазначити, що виходячи з вищевикладених приписів норм законодавства, територіальний орган Пенсійного фонду України самостійно не здійснює формування сум грошового забезпечення, а також його складових, а виключно їх перерахунок та виплату. Вказані суми формуються відповідним органом (у даному випадку - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та подаються у формі довідки до територіального органу Пенсійного фонду України.

З огляду на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не отримувало документів щодо змін у складі грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок пенсії, зокрема, довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка містила б додаткові види грошового забезпечення, для перерахунку пенсії, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не проведення позивачу перерахунку пенсії, та зобов`язати відповідача-2 нарахувати і виплачувати позивачу пенсію з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення: премія - 10 %, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 50 %, надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) - 15 %, надбавка за кваліфікацію, в/сл., клас майстер - 11 %, надбавка за особливі умови служби 15%, починаючи з 01 січня 2018 року, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача-2 нарахувати і виплачувати позивачу пенсію в розмірі 80 % грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, суд зазначає наступне.

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (стаття 10 Закону № 2262-XII).

Згідно з частинами першою та другою статті 13 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугою строків служби призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1 - 95 процентів, до категорій 2 і 3 - 90 процентів.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Як вже зазначалось судом вище, 21 лютого 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України № 2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Таким чином, складові (види) грошового забезпечення, а також їх розміри не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

У свою чергу відсотковий показник, з якого обраховується пенсія, визначається положеннями статті 13 Закону України № 2262-XII на момент призначення пенсії та не підлягає зміні у разі проведення перерахунку пенсії на підставі рішень Кабінету Міністрів України.

Аналогічні правові висновки висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В силу положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено, що з 1992 року позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 80% сум грошового забезпечення.

У квітні 2018 року відповідачем-2 проведено перерахунок пенсійних виплат позивача та зменшено відсотковий показник, з якого обраховується його пенсія, з 80 % відповідних сум грошового забезпечення до 70%.

При цьому у відзиві на позов представником відповідача-2, обґрунтовуючи правомірність дій територіального органу Пенсійного фонду України в цій частині, посилається на положення частини другої статті 13 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Водночас, передбачений частиною другою статті 13 Закону України № 2262-XII відсотковий показник підлягає застосуванню виключно щодо пенсій, які призначаються вперше, а не пенсій, які підлягають перерахунку на виконання рішень Кабінету Міністрів України.

Жодних інших доказів на підтвердження відсутності у позивача права на пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України № 2262-XII та/або на спростування обставин призначення позивачу з 1996 року пенсії за вислугу років, виходячи з 80 % сум грошового забезпечення, представником відповідача суду не подано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, що виявились у зменшенні основного розміру пенсії позивача шляхом зміни відсоткового показника, з якого обраховується пенсія, з 80 % сум грошового забезпечення до 70 %, вчинені відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією України та Законом України № 2262-XII.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені судом обставини, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів, суд дійшов висновку про вихід за межі позовних вимог шляхом визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, що виявились у зменшенні позивачу основного розміру пенсії за вислугу років з 80% відповідних сум грошового забезпечення до 70%, протиправними.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити з 01 січня 2018 року позивачу перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

У свою чергу ознакою дискреційних повноважень є право суб`єкта владних повноважень приймаючи рішення, вчиняючи дії чи утримуючись від їх вчинення, діяти з певною свободою розсуду, тобто можливістю обрати одне з кількох юридично допустимих рішень.

Беручи до уваги, що алгоритм дій територіальних органів Пенсійного фонду України під час здійснення перерахунку та виплати пенсій, призначених відповідно до положень Закону № 2262-XII, чітко визначений чинним пенсійним законодавством, суд вважає, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідача вчинити вказані дії не є втручанням у компетенцію суб`єкта владних повноважень.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача-2 здійснити позивачу з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії, виходячи із розрахунку 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.

Поняття витрат на професійну правничу допомогу та порядок їх розподілу між сторонами визначені статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Необхідно зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

В підтвердження наданих послуг адвокатом позивача надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 24 грудня 2019 року №096/19, додаток №3 від 25 лютого 2020 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №096/19 від 24 грудня 2019 року, Акт №1 прийому-передачі правової (правничої) допомоги з калькуляцією погодинно витрат Адвокатського бюро «Олександра Травянка» згідно до Договору №096/19 від 24 грудня 2019 року про надання (правової) правничої допомоги від 13 березня 2020 року, а також квитанцію №224/19 від 24 грудня 2019 року на оплату по Договору №096/19 від 24 грудня 2019 року від ОСОБА_1 в сумі 11 600,00 грн.

При цьому, відповідачі заперечували щодо задоволення вимоги позивача про стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 600,00 грн., з підстав, що зазначений позивачем розмір витрат не є співмірним зі складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (наданих послуг).

Суд враховує вимоги частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, та приходить до висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи в суді та є співмірними по відношенню до складності справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

На підставі зазначеного, суд вважає, що такі послуги адвоката як попереднє вивчення та консультація відносно характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів адміністративної справи, аналіз нормативно правових документів, збір доказів та документів, інші витрати (канцелярія, транспорт, підготовка та участь у судових засіданнях: загальний порядок; спрощене провадження, складення та подання відповіді на відзив, складення та підготовка інших заяв, скарг, клопотань в межах відкритого провадження, охоплюються послугою щодо підготовки процесуальних документів (адміністративний позов).

Щодо послуг адвоката з питань підготовки та подання відповіді на відзив, суд зазначає, що вказана справа відповідно до пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності та як того вимагає пункт 2 частини першої статті 263 КАС України була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Як передбачено частиною третьою статті 263 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Таким чином, подання до суду відповіді на відзив у цій справі процесуальним законом не передбачено, тому суд вважає, що такі витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суті виконаних послуг, а також враховуючи конкретні обставини справи, яка є справою незначної складності та розглядалася в спрощеному провадженні, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 11 600,00 грн., є надмірною.

Проте, з урахуванням принципу справедливості і складності справи, обсягу опрацьованого адвокатом матеріалу, суд приходить до висновку про наявність підстав стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві витрати на правову допомогу у сумі 2 000,00 грн. за підготовку процесуальних документів (адміністративний позов).

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 194, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що виявилась у зменшенні ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років з 80 % відповідних сум грошового забезпечення до 70 %.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 01 січня 2018 року здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії, виходячи із розрахунку 80 % сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 );
Відповідач - 1: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства Оборони України (, адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 33);
Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Повне рішення складено 31.08.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна