Справа № 200/14517/19-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 200/14517/19-а

адміністративне провадження № К/9901/20476/20

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

перевіривши касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі №200/14517/19-а за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

УСТАНОВИВ:

17.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якій просив визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача № , № від 29.10.2019 та № , № від 04.11.2019 про застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 83 138, 00 грн, та скасувати податкову вимогу відповідача від 18.11.2019 року № 2157-54 з визначеним податковим боргом у сумі 83 138, 00 грн, вирішити питання судових витрат.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2020, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020, у задоволенні позову відмовлено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Головного управління ДПС у Донецькій області від 09.10.2019 № 324 «Про проведення фактичної перевірки», та керуючись ст. 19, ст.20, ст.75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України від 2.12.2010 № 2755-УІ, Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» зі змінами та проведено фактичну перевірку фізичної - особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 тривалістю не більше 10 діб на підставі вимог пп.80.2.5 п.80.2. ст.80 ПК України.

18 жовтня 2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області за результатами проведеної перевірки складено Акт фактичної перевірки №0041/05/99/19/32/ НОМЕР_1 ОСОБА_1 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» (далі акт фактичної перевірки).

На підставі вказаного акту перевірки та за фактом виявлених порушень податкового законодавства, Головним управлінням ДПС у Донецькій області до позивача винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 29.10.2019 № у розмірі 50800 грн, від 29.10.2019 № у розмірі 510 грн.

Також Головним управлінням ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 04.11.2019 № у розмірі 510 грн, від 04.11.2019 № у розмірі 31318 грн. Разом з цим, згідно із податковою вимогою від 18.11.2019 № 2157 - 54 станом на 17.11. 2019 року, позивачу визначено суму податкового боргу платника податків, яка становить 83 138,00 грн.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняті Головного управління ДПС у Донецькій області податкові повідомлення -рішення від 04.11.2019: № , № від 29.10.2019 та № , № про застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 83 138, 00 грн, та податкова вимога від 18.11.2019 № 2157-54 з визначеним податковим боргом у сумі 83 138, 00 грн є законними.

ОСОБА_1 , не погодившись з судовими рішеннями, звернувся до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі №200/14517/19-а скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

таном на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 28 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову у справі №200/14517/19-а є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.11.2019: № , № від 29.10.2019 та № , № на загальну суму 83 138, 00 грн, та податкова вимога від 18.11.2019 № 2157-54 у розмірі 83 138, 00 грн.

За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі №200/14517/19-а не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі №200/14517/19-а відмовити.

Надіслти особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.А. Васильєва С.С. Пасічник