Справа № 320/4516/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4516/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В.,Коротких А.Ю.,

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Українського водопровідно-каналізаційного підприємства на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Українського водопровідно-каналізаційного підприємства про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Українського водопровідно-каналізаційного підприємства про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, а саме тимчасового зупинення виробництва (виготовлення продукції) Українського водопровідно-каналізаційного підприємства, за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, пл. Шевченка, 1 до моменту розроблення санітарно-епідемічної експертизи проекту про організацію (установлення) зони санітарної охорони, санітарно-захисної смуги навколо споруд та уздовж магістральних водогонів відповідно до припису від 23.06.2018 року №32.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу від 18.06.2018 року № 1091-Д та направлення від 18.06.2018 року № 1091 Головним управлінням було проведено плановий захід державного нагляду (контролю) відносно Українського водопровідно-каналізаційного підприємства.

Результати позапланової перевірки оформлені актом перевірки № 1091-А.

Крім того видано припис від 23.06.2018 року № 32, в якому запропоновано усунути виявлені порушення, а саме:

1) виконати санітарно-епідемілогічну експертизу проекту про організацію (установлення) зони санітарної охорони (далі-ЗСО) водопроводу (термін виконання до 01.11.2018 року);

2) розробити та забезпечити виконання заходів по досягненню вмісту заліза та аміака у воді водопровідній згідно ДСанПіну 2.2.4-171-10 (термін виконання до 01.11.2018 року);

3) провести державну санітарну-епідемічну експертизу, із отриманням позитивного висновку, технологічного регламенту водопроводу (термін виконання до 01.11.2018 року);

4) розробити та виконати санітарно-епідемічну експертизу проекту про організацію (установлення) зони санітарної охорони, санітарної смуги навколо споруд та уздовж магістральних водогонів (термін виконання до 01.06.2019 року);

5) провести ревізію об`єктів, розміщених в зоні санітарної охорони II поясу свердловини № 31 та № 37, із визначенням можливих ризиків забруднення ними навколишнього природного середовища. Застосувати заходи по ліквідації потенційних джерел забруднення води свердловини. Термін виконання до 01.11.2018 року.

У подальшому на підставі наказу від 20.11.2018 року № 2662-Д та направлення від 20.11.2018 року № 2662 Головним управлінням здійснено позапланову перевірку господарської діяльності відносно Українського ВКП щодо виконання припису Обухівського районного управління від 23.06.2018 № 32 в частині пунктів терміном до 01.11.2018 року.

Результати перевірки оформлені актом перевірки дотримання вимог санітарного законодавства у сфері питної води та питного водопостачання населення № 2662/А, в якому зазначено, що пункти 1, 3 припису знаходяться на стадії виконання, а саме документи знаходяться на погодженні в Головному управлінні; пункт 2 припису також знаходиться на стадії виконання, а саме документація повторно, після опрацювання і усунення зауважень направлена на погодження до Головного управління та згідно пункту 3.10. розділу III ДСанПін 2.2.4-171-10 розроблений план заходів по досягненню нормативів хімічних показників якості води до 2020 року із урахуванням якого розроблений технологічний регламент водопроводу.

Крім того, на підставі наказу від 20.06.2019 року № 1572-Д та направлення від 20.06.2019 року № 1572 Головним управлінням було здійснено позапланову перевірку господарської діяльності відносно Українського ВКП щодо виконання припису Обухівського районного управління, а саме п. 4 припису від 23.06.2019 року № 32.

Під час перевірки було встановлено, що Українським ВКП не розроблена санітарно-епідемічна експертиза проекту про органі (установлення) зони санітарної охорони, санітарно-захисної смуги навколо споруд та уздовж магістральних водогонів, тобто не виконано п. 4 припису від 23.06.2019 року № 32.

Результати перевірки оформлені актом перевірки дотримання вимог санітарного законодавства у сфері питної води та питного водопостачання населення від 25.06.2019 року № 10-30.1.8-11/49.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з позовом про застосування до відповідача відповідних заходів реагування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що недотримання відповідачем санітарних норм порушує законні права громадян на безпеку для здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх здоров`ю, господарська діяльність підприємства є небезпечною і такою, що може призвести до негативних наслідків.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, Законом, що регулює суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні є Закон України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" (далі - Закон № 4004-ХІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону № 4004-XII державна санітарно-епідеміологічна експертиза - це вид професійної діяльності органів державної санітарно-епідеміологічної служби, що полягає у комплексному вивченні об`єктів експертизи з метою виявлення можливих небезпечних факторів у цих об`єктах, встановленні відповідності об`єктів експертизи вимогам санітарного законодавства, а у разі відсутності відповідних санітарних норм - в обґрунтуванні медичних вимог щодо безпеки об`єкта для здоров`я та життя людини; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи - документ установленої форми, що засвідчує відповідність (невідповідність) об`єкта державної санітарно-епідеміологічної експертизи медичним вимогам безпеки для здоров`я і життя людини, затверджується відповідним головним державним санітарним лікарем і є обов`язковим для виконання власником об`єкта експертизи; об`єкт державної санітарно-епідеміологічної експертизи - будь-яка діяльність, технологія, продукція та сировина, проекти нормативних документів, реалізація (функціонування, використання) яких може шкідливо вплинути на здоров`я людини, а також діючі об`єкти та чинні нормативні документи у випадках, коли їх шкідливий вплив встановлено в процесі функціонування (використання), а також у разі закінчення встановленого терміну дії висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи;

Статтею 10 Закону № 4004-XII встановлено, що державна санітарно-епідеміологічна експертиза полягає у комплексному вивченні документів (проектів, технологічних регламентів, інвестиційних програм тощо), а також діючих об`єктів та пов`язаних з ними небезпечних факторів на відповідність вимогам санітарних норм та передбачає:

- визначення безпеки господарської та іншої діяльності, умов праці, навчання, виховання, побуту, що прямо чи побічно негативно впливають або можуть вплинути на здоров`я населення;

- встановлення відповідності об`єктів експертизи вимогам санітарних норм;

- оцінку повноти та обґрунтованості санітарних і протиепідемічних (профілактичних) заходів;

- оцінку можливого негативного впливу небезпечних факторів, пов`язаних з діяльністю об`єктів експертизи, визначення ступеня створюваного ними ризику для здоров`я населення.

Положеннями ст. 11 Закону № 4004-XII передбачено, що Державній санітарно-епідеміологічній експертизі підлягають:

- проекти міждержавних, державних цільових, регіональних, місцевих і галузевих програм соціально-економічного розвитку;

- інвестиційні проекти і програми у випадках і порядку, встановлених законодавством;

- схеми, передпроектна документація, що стосується районного планування і забудови населених пунктів, курортів тощо;

- проекти нормативно-технічної, інструкційно-методичної документації, що стосується здоров`я та середовища життєдіяльності людини;

- продукція, напівфабрикати, речовини, матеріали та небезпечні фактори, використання, передача або збут яких може завдати шкоди здоров`ю людей;

- документація на розроблювані техніку, технології, устаткування, інструменти тощо;

- діючі об`єкти, у тому числі військового та оборонного призначення.

Проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи визначено ст. 12 Закону № 4004-XII, відповідно до якої Державна санітарно-епідеміологічна експертиза проводиться органами державної санітарно-епідеміологічної служби, а в особливо складних випадках - комісіями, що утворюються головним державним санітарним лікарем.

До проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи можуть залучатися за їх згодою фахівці наукових, проектно-конструкторських, інших установ та організацій незалежно від їх підпорядкування, представники громадськості, експерти міжнародних організацій.

Порядок проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи регулюється законодавством України.

Відповідно до п. 6 ст. 44 Водного кодексу України вбачається, що водокористувачі зобов`язані утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої.

Згідно ст. 93 Водного кодексу України з метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму.

Межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Режим зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 та 2 правового режиму зон санітарної охорони водних об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2024 від 18.12.1998 з метою забезпечення охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних та оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони.

Зони санітарної охорони водних об`єктів створюються на всіх господарсько-питних водопроводах незалежно від їх підпорядкованості або типу джерела водопостачання.

Залежно від типу джерела водопостачання (поверхневий, підземний), ступеня його захищеності і ризику мікробного та хімічного забруднення, особливостей санітарних, гідрогеологічних і гідрологічних умов, а також характеру забруднюючих речовин встановлюються межі ЗСО та їх окремих поясів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Українським ВКП не було виконано вимог п. 4 припису від 23.06.2019 року № 32, а саме не розроблена санітарно-епідемічна експертиза проекту про органі (установлення) зони санітарної охорони, санітарно-захисної смуги навколо споруд та уздовж магістральних водогонів.

У відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі відповідач зазначав, що підприємство впродовж терміну виконання припису № 32 від 23.06.2018 року активно здійснювало пошук проектних організацій, які виконують проекті роботи для вирішення законодавчих питань міністерства ЖКГ, а саме щодо питання зони санітарної охорони, санітарно-захисної смуги навколо споруд та уздовж магістральних водоводів.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи листом № 108А від 09.04.2019 року до директора ТОВ "ГЕО ПОШУК", листом № 144А від 20.05.2019 року до директора ТОВ "НТЛЦ "Трім Гко", листом № 177А від 19.06.2019 року до т.в.о. генерального директора ДІЇ "Українська геологічна компанія". На вказані листи вказаними компаніями було надано відповіді у яких зазначено, що вони не виконують вказані види робіт.

Також, начальником Українського ВКП на адресу Обухівського районного управління Держпродспоживслужби в Київській області було направлено лист №153 від 27.05.2019 року в якому відповідач просив у зв`язку із важким фінансовим станом підприємства, відсутності проектної організації, яка змогла би виконати проектні роботи щодо питання зони санітарної охорони, санітарно-захисної смуги навколо споруд та уздовж магістральних водоводів, враховуючи, що йдуть пошуки проектної організації, продовжити термін виконання даного пункту припису до 31.12.2019 року.

Аналогічний за змістом лист №173 від 05.06.2019 року було направлено й на адресу ГУ Держпродспоживслужби в Київській області.

Проте, у відповіді ГУ Держпродспоживслужби в Київській області зазначило, що продовження терміну виконання припису не можливе, оскільки позапланова перевірка вже проведена та подано позовну заяву із проханням зупинити діяльність підприємства.

Колегія суддів зазначає, що фактично вказаними листами відповідач підтвердив факт не розроблення ним станом на час подання позову до суду санітарно-епідемічної експертизи проекту про органі (установлення) зони санітарної охорони, санітарно-захисної смуги навколо споруд та уздовж магістральних водогонів.

Доказів виконання п. 4 припису від 23.06.2019 року № 32 відповідачем не було долучено й до апеляційної скарги, яка була подана до суду 16.06.2020 року.

Згідно із ст. 7 п.п. 1, 2, 3, 4 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" підприємства зобов`язані розробляти і здійснювати санітарні заходи; забезпечувати лабораторний контроль, а також виконувати розпорядження і вказівки посадових осіб при здійснення ними державного нагляду.

Враховуючи те, що відповідачем не було дотримано норми санітарного законодавства, а саме: не розроблено санітарно-епідемічну експертизу проекту про організацію (установлення) зони санітарної охорони, санітарно-захисної смуги навколо споруд та уздовж магістральних водогонів, не виконані вимоги, які містяться у приписі посадових осіб щодо усунення порушень, виявлених попередньою перевіркою, чим порушено приписи чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення виробництва (виготовлення продукції) Українського ВКП за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, пл. Шевченка, 1 до моменту розроблення санітарно-епідемічної експертизи проекту про організацію (установлення) зони санітарної охорони, санітарно-захисної смуги навколо споруд та уздовж магістральних водогонів відповідно до припису від 23.06.2018 року №32.

За вказаних вище обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Українського водопровідно-каналізаційного підприємства - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І. В. Федотов

А.Ю. Коротких