Справа № 580/2215/20
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року справа № 580/2215/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо ненадання публічної інформації за запитом від 28.05.2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України розглянути запит від 28.05.2020р. про надання публічної інформації.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 28.05.2020 р. вона звернулась (надіслала лист) до відповідача з запитом про надання публічної інформації, який відповідачем отримано 01.06.2020р., однак у п`ятиденний строк встановлений ЗУ «Про доступ до публічної інформації» відповідь на запит не надано. Позивач вважає допущену бездіяльність відповідача протиправною, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.06.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24.07.2020р., в межах наданого судом строку, представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнано, та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, аргументуючи свою позицію тим, що 01.06.2020р. відповідачем отримано запит позивача та 04.06.2020р. надано на нього відповідь та направлено засобами поштового зв`язку. Відтак відповідачем здійснено належний розгляд запиту, у строки встановлені ЗУ «Про доступ до публічної інформації», у зв`язку з чим посилання позивача у позовній заяві є безпідставними.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до копії запиту від 28.05.2020р., позивач звернулась до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", в якому просила надати засвідчену копію Положення про Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Відповідно до інформації із сайту Укрпошти, вказаний запит вручено відповідачу - 01.06.2020р.

Як зазначено позивачем, не отримавши станом на 22.06.2020р. відповіді на вказаний запит, відповідачем допущено при розгляді її запиту, бездіяльність, яку позивач вважаючи протиправною, звернулась за захистом своїх прав з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закону №2939-VI, одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно із ст. 12 Закону №2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

З урахуванням аналізу наведених норм, суд доходить висновку, що відповідач є розпорядником інформації у відповідності до Закону №2939-VI.

Частиною 1 статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ст. 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

З аналізу наведених положень Закону України №2939-VI випливає, що визначальною ознакою для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходилася у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям «відображеності та задокументованості» і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, а у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як уже встановлено судом та заперечується відповідачем у відзиві на адміністративний позов, запит позивача від 28.05.2020р. вручено відповідачу - 01.06.2020р., про що свідчить витяг із сайту Укрпошти (а.с.5).

Згідно витягу з Журналу обліку звернень адвокатів та інформаційних запитів, наявного в матеріалах справи, запит ОСОБА_1 , вказаний запит зареєстровано 02.06.2020р. вх.№72зі. Виконавцем запиту, відповідно до резолюції заступника начальника Депвртаменту, визначено заступника начальника відділу правового забезпечення Департаменту - С. Голуб.

04.06.2020р. Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України, листом вих.№72зі, за результатами розгляду запиту позивача від 28.05.2020р., надано відповідь (а.с.22-28), до якої долучено копію Положення про Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

В Журналі обліку звернень адвокатів та інформаційних запитів (а.с.33) міститься запис про надання відповіді на запит від 04.06.2020р. №72зі.

Відповідно до Пояснення провідного документознавця 4-го відділу 4-го управління ДСР НПУ - ОСОБА_2 , до функціональних обов`язків якої налажить відправка вихідної кореспонденції, нею отримано 04.06.2020р. відповідь на запит від 04.06.2020р. №72зі для відправки та о 18 год. 15 хв. 04.06.2020р. вкладено запакований конверт з відповіддю гр. ОСОБА_1 в поштову скриньку, розміщену за адресою: АДРЕСА_1 . Відправку відповіді здійснено простою кореспонденцією, оскільки для відправки громадянам відповідей засобами рекомедовної кореспонденції грошові кошти не виділяються.

Надаючи оцінку правомірності дій відповідача при розгляді запиту позивача, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не визначено яким видом поштового відправлення розпорядник інформації повинен надіслати відповідь у разі її надіслання засобами поштового зв`язку (простий лист, рекомендований, з повідомленням про вручення, з оголошеною цінністю). Вказаний закон передбачає лише імперативно встановлений обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на інформаційний запит.

Оцінивши обставини даної справи, суд зазначає, що відповідачем у відповідності до вимог ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», надано повну інформацію за запитом позивача від 28.05.2020р. та у строки встановлені ст.20 вказаного Закону, в зв`язку із чим суд доходить висновку про належний розгляд відповідачем запиту позивача з огляду на що заявлені позивачем позовні вимоги суд вважає необґрунтованими.

Суд також враховує, що відповідач 06.07.2020р. отримавши адміністративний позов у даній справі, з огляду на посилання позивача про неотримання відповіді на власний запит, 21.07.2020р. повторно направив відповідь на запит позивача від 28.05.2020р. листом вих.№6995/55/04-2020 (а.с.35), що може свідчити про добросовісність відповідача, як розпорядника публічної інформації.

Відповідно до частин 1,2 статті 77 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність власних дій при розгляді запиту позивача від 28.05.2020р., в зв`язку із чим у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

У відповідності до ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень, частини 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко