Справа № 420/5907/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5907/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення №26 від 03.06.2020р. про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі відділу з питань перерахунків пенсій №6 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років №26 від 03 червня 2020року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки прокуратури Одеської області №239 від 05 березня 2020року, виданої прокуратурою Одеської області, без обмеження її граничного розміру, починаючи з 13 грудня 2019року, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 різницю в пенсії за минулих 12 місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VІІ, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, на думку позивача з 13.12.2019р. поновлено його право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих працівників прокуратури, яке було обмежено внаслідок неконституційних змін, внесених до законодавства України.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№29615/20 від 30.07.2020р.), наголошуючи, зокрема, що Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VІІ, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому, встановлено наступний порядок виконання означеного рішення: частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VІІ зі змінами, не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення; частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VІІ підлягає застосуванню в первинній редакції. "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, що не може бути оскаржено. Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний суд", закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненням, що надходять починаючи з 01.04.2020року на підставі заробітку станом на 26.03.2020р. Отже, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам після 01.04.2020року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у справі №420/5907/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення №26 від 03.06.2020р. про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Відділу з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою №1268 від 01.06.2020р. щодо перерахунку пенсії, за результатами розгляду якої Відділом з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області винесено Рішення про відмову в перерахунку пенсії №26 від 03.06.2020р.

Не погодившись з означеним Рішенням Відділу з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії №26 від 03.06.2020р., позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі відділу з питань перерахунків пенсій №6 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років №26 від 03 червня 2020року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки прокуратури Одеської області №239 від 05 березня 2020року, виданої прокуратурою Одеської області, без обмеження її граничного розміру, починаючи з 13 грудня 2019року, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 різницю в пенсії за минулих 12 місяців, підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України, та з урахуванням положень ч.ч.4, 5 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, в редакції чинній на час виходу на пенсію, отримує пенсію за вислугу років, розмір якої обчислювався із розрахунку 90 відсотків від заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VІІ, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом з`ясовано, що 05.03.2020р. ОСОБА_1 видано Довідку №239 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, у якій зазначено, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019, та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , за нормами чинними на 06.09.2017р. за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора прокуратури становить: 29696,06грн., з яких 5660грн. - посадовий оклад, 2000грн. - надбавка за класний чин (молодший радник юстиції), 1698грн. - надбавка за вислугу років 30%, 6550,60грн. - інші щомісячні надбавки, доплати (ОВЗ) 70%, 9545,16грн. - премія 60%, 4242,30грн. - матеріальна допомога (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12).

Як встановлено судом, та зазначено в оскаржуваному Рішенні Відділу з питань перерахунків пенсій №6 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії №26 від 03.06.2020р., право на перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру", згідно з довідкою про заробітну плату від 05.03.2020р. №239 (розмір заробітної плати визначено на 06.09.2017р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №657), ОСОБА_1 не має, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13 грудня 2019року, які є підставою для перерахунків пенсії за вислугу років.

Водночас, з означеною позицією територіального органу Пенсійного фонду України, викладеною в спірному Рішенні про відмову в перерахунку пенсії №26 від 03.06.2020р., погодитися неможливо, з урахуванням наступного.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999року №1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, та від 20 березня 2002року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційним Судом України вказано, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України, та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974року у справі Міллер проти Австрії, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні Гайгузус проти Австрії від 16 вересня 1996року, відповідно до якого, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейським судом з прав людини у Рішенні Великода проти України від 03.06.2014року зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ, відповідно до частин 1, 2 якої прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 12 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Тобто, станом на час призначення ОСОБА_1 пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів було визначено частинами 12 та 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, та відповідно застосовувались до позивача у діючій редакції.

14.10.2014р. прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ , який набрав чинності з 15.07.2015р.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» до Постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури, внесено зміни, додатками до якої затверджено нові збільшені схеми посадових окладів працівників прокуратури.

13.12.2019року Конституційним Судом України прийнято Рішення у справі №7-р(ІІ)2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII, у якому зазначено, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до статті 86 Закону.

Частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратур» в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України. З огляду на це Конституційний Суд України, перевіряючи на відповідність Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону, виходить із такого.

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя, ухваленій на її 724-му засіданні 6 жовтня 2000року, №Rec (2000)19 зазначено, що у країнах, у яких прокуратура є незалежною від уряду, держава має вжити ефективних заходів для того, щоб гарантувати закріплення в законі суті й обсягу незалежності прокуратури (пункт 14).

Конституційний Суд України у Рішенні від 3 жовтня 2001року №12-рп/2001 зазначив, що стале забезпечення фінансування судів з метою створення належних умов для їх функціонування та діяльності суддів, а також, зокрема, органів прокуратури, робота яких тісно пов`язана з діяльністю судів, є однією з конституційних гарантій реалізації прав і свобод громадян, їх судового захисту (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Рішенням Конституційного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України також установив наступний порядок виконання свого Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, судом встановлено, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019року у справі № 7-р(ІІ)2019, ОСОБА_1 набув право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Натомість, на думку суду, є необґрунтованими, та безпідставними вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 різницю в пенсії за минулих 12 місяців, з огляду на їх передчасність, так як відповідачем ще не здійснено перерахунку, та виплати пенсії позивача, а відтак відсутні належні та допустимі докази того, що при проведенні ГУ ПФУ в Одеській області перерахунку пенсії позивача суб`єкт владних повноважень не здійснить її з нарахуванням різниці в пенсії за минулий час, та без обмеження максимальним розміром.

Відтак, беручи до уваги вищеозначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі відділу з питань перерахунків пенсій №6 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років №26 від 03 червня 2020року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки прокуратури Одеської області №239 від 05 березня 2020року, виданої прокуратурою Одеської області, починаючи з 13 грудня 2019року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відносно вимоги ОСОБА_1 про негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що рішенням суду не присуджено до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 виплати пенсії, вимога позивача про негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць, є необґрунтованою, безпідставною, та такою, що задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення №26 від 03.06.2020р. про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування Рішення №26 від 03.06.2020р. про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі відділу з питань перерахунків пенсій №6 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років №26 від 03 червня 2020року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул.Канатна,83, ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991року №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії, на підставі довідки прокуратури Одеської області №239 від 05 березня 2020року, виданої прокуратурою Одеської області, починаючи з 13 грудня 2019року, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м.Одеса, вул.Канатна,83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 420(чотириста двадцять)грн. 40коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.