Справа № 420/7168/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7168/20
УХВАЛА
02 вересня 2020 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВІМЕКСІМ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВІМЕКСІМ» до Головного управління ДПС в Одеській області про:
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року, вищевказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачеві п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали позивачем.
Суд зазначає, що серед причин залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВІМЕКСІМ» без руху, зокрема, було не надання доказів сплати судового збору.
Судом не було прийнято платіжне доручення №2062 від 14 липня 2020 року, оскільки згідно даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вказане платіжне доручення було прийняте Одеським окружним адміністративним судом, як доказ сплати судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВІМЕКСІМ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (справа №420/6570/20).
Розглянувши позовну заяву ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВІМЕКСІМ» у новій редакції, суд дійшов висновку, що вимоги ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року, позивачем не виконано та позовну заяву належить повернути позивачеві у відповідності до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Перш за все, суд зазначає, що окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.
Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.
Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.
Отже, за практикою Європейського суду з прав людини, вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.
З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов`язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.
Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.
Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем, встановлюється ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №294-IX від 14.11.2019 року, встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року 2102,00 гривень.
Суд звертає увагу, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВІМЕКСІМ» з клопотанням про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк не зверталось.
Крім того, суд наголошує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справа «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, у тому числі фінансовими.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Крім того, суд звертає увагу, що згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові по справі №9901/129/19 від 16.10.2019 року, вимоги щодо змісту позовної заяви встановлені КАС, який не передбачає винятків за яких особа, що звертається до суду, на власний розсуд може обирати, які саме вимоги процесуального закону щодо змісту позовної заяви слід виконувати чи не виконувати, вважаючи їх формальними.
Водночас, слід звернути увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
Суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду у порядку, передбаченому законом.
Керуючись ст.ст. 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду у порядку, передбаченому законом.
Копію ухвали разом з адміністративним позовом та всіма доданими до нього матеріалами надіслати позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Балан Я.В.