Справа № 521/8503/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 р. Категорія: 108020000м.ОдесаСправа № 521/8503/20
Головуючий в 1 інстанції: Бобуйок І.А.

час і місце ухвалення: 13:43:59, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби України на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до скаргою Одеської митниці Держмитслужби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №3127/50000/19 від 29 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення становить 284 024, 97 грн., обґрунтовуючи своїх позовні вимоги наступним, мотивуючи його тим, що при ввезенні автомобілю ним було надано достовірні та правдиві данні щодо свого громадянства у країні Болгарія.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2020 року позов задоволено частково. Постанову в справі про порушення митних правил № 3127/50000/19 від 29 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення становить 284 024, 97 гривень - скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що факт порушення ОСОБА_1 митних правил зафіксований протоколом про ПМП № 3127/50000/19 від 24.11.2019 року, а тому відповідно строк притягнення його до відповідальності спливає 24.05.2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що 21.03.2019 року позивач через пункти пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» митного поста «Аккерман» Одеської митниці ДФС України, ввіз на митну територію України транспортний засіб «Opel-Zafira» р.н. НОМЕР_1 , VIN - код: НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Болгарія), смугою руху «зелений коридор» з метою особистого користування у митному режимі «митне ввезення до 1 року».

Під час оформлення митних формальностей позивач надав документи паспорт громадянина Болгарії, виданий 20.03.2018 року органом МВР Софія.

Подальшою перевіркою митними органами було встановлено, що у відношенні ОСОБА_1 наявне орієнтування від 01.08.2019 року № 4063/15-70-20-02 щодо використання паспорта громадянина Болгарії для ввезення на митну територію України транспортного засобу іноземної реєстрації.

Також, відповідно до листа ВАДР ГУ ДМС України від 17.07.2019 року, митними органами було встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований з 20.09.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, 21.03.2019 року, на момент ввезення транспортного засобу «Opel-Zafira» р.н. НОМЕР_1 , VIN - код: НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Болгарія), ОСОБА_1 був громадянином України та мав постійне місце проживання на території України, отже мав статус громадянина - резидента, проте під час проходження митного оформлення транспортного засобу у митний режим «тимчасове ввезення до 1 року» ОСОБА_1 надав паспорт громадянина Республіки Болгарії.

24.11.2019 року позивач вирішив вивезти автомобіль з митної території України назад у Республіку Болгарію та залишити його там.

24.11.2019 року посадова особа митниці відносно позивача склала протокол про порушення митних правил № 3127/50000/19 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

При цьому, 29 квітня 2020 року митним органом прийнято постанову у справі про порушення митних правил № 3127/50000/19, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено стягнення, у розмірі 284 024, 97 грн.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про порушення митних правил підлягає скасуванню, так як вона прийнята поза межами строків накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, встановлених ст. 467 МК України.

П`ятий апеляційний адміністративний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 380 МК України встановлено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно ст.485 МК України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи позивача притягнуто до відповідальності за адміністративне порушення передбачене ст. 485 МК України, а саме при переміщенні на митну територію України транспортного засобу марки «Opel-Zafira», р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія з вчиненням протиправних дій, які призвели до звільнення від сплати митних платежів та накладено штраф 300 % несплаченої суми митних платежів.

Так, згідно п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України", якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

При цьому, якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то не позбавляється при цьому українського громадянства і в правових відносинах з Україною надалі визнається лише як громадянин України.

Як вбачається з положень Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 р. № 201, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Таким чином, визначення резидентського статусу осіб та пропуск на митну територію України транспортних засобів, що ввозяться громадянами в режимі тимчасового ввезення, здійснюються за умови дотримання вимог зазначених актів законодавства.

Оскільки у позивача наявний як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Болгарії, та він має постійне місце проживання на території України, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачем під час розгляду справи, а саме не надано доказів постійного проживання на території Республіки Болгарія, то відповідно до норм чинного законодавства України, він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, має статус громадянина - резидента та на території України повинен користуватись документами громадянина України, що передбачені чинним законодавством України, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

В матеріалах справи наявна службова записка м/п "Аккерман" Одеської митниці Держмитслужби від 17.02.2020 № 7.10-28.6-01/386, на підставі якої визначено розмір несплачених митних платежів та адміністративного стягнення.

Так, з даної службової записки вбачається, що оцінку транспортного засобу проведено на основі експертного висновку, відповідно до якого проведено розрахунок, що допускається згідно вищезазначеної Методики.

При цьому, колегія суддів зазначає, що розрахунок митних платежів проводився з урахуванням визначених МК України норм, встановлених для митного режиму "тимчасове ввезення", шляхом проведення розрахунку всіх митних платежів, які відповідно до закону піддягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів, за діючими ставками податків і зборів та згідно з офіційним курсом Нацбанку України.

В свою чергу, позивач, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав можливість надати митниці документ, який підтверджує митну вартість автомобіля. Однак, зазначених доказів ним надано не було.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення дотримання наказу Державної фіскальної служби України від 09.07.2015 № 484 та Положень, якими затверджені функціональні повноваження посадових осіб структурних підрозділів митниці та забезпечення виконання функцій з питань, віднесених до компетенції структурних підрозділів митниці, у відповідності до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання від 07.08.2015 № 1827/15-70-25 обчислення належних до сплати митних платежів здійснюється безпосередньо посадовими особами митного поста.

Згідно Положень про митні пости, до основних завдань та функцій митних постів Одеської митниці Держмитслужби серед іншого відносяться: справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених МК України, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України; контроль правильності визначення митної вартості товарів.

При цьому колегія суддів зазначає, що нормативним актами на підставі яких проводився розрахунок платежів, а саме: ЗУ від 19.09.2013 року " Про митний тариф України", ЗУ " Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи ЗУ "Про податок на додану вартість" не встановлено жодних обмежень щодо неможливості визначення ввізного мита, акцизного збору та податку на додану вартість автомобіля який не відповідає екологічному стандарту "ЄВРО-4" або "ЄВРО-5"

Враховуючи викладене, 29.04.2020 при розгляді справи про порушення митних правил № 3127/50000/19 суму накладеного на громадянина України ОСОБА_1 штрафу було встановлено відповідно до розрахунку платежів, згідно зі службовою запискою м/п "Аккерман" Одеської митниці Держмитслужби від 17.02.2020 № 7.10-28.6-01/386 у разі ввезення зазначеного транспортного засобу «Opel-Zafira» р.н. НОМЕР_1 , країна реєстрації Болгарія, на митну територію України громадянином-резидентом на підставі законодавства України, а отже встановлено, що підлягають сплаті митні платежі у розмірі 284 024, 97 грн..

При цьому, оскільки позивач, маючи статус "громадянина-резидента", вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом надання паспортного документу громадянина Болгарії в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля в режимі "тимчасове ввезення", згідно положень ст. 380 Митного кодексу України, в порядку передбаченому для "громадян-нерезидентів" то відповідно до ч.3 ст.380 МК України, позивачу необхідно було б сплатити до Державного бюджету України митні платежі.

Отже, зазначені дії позивача мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, тобто дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Вчинення правопорушення позивачем підтверджується протоколом про порушення митних правил № 3127/50000/19 від 24.11.2019 р..

Таким чином, позивачем порушені вимоги ст. 485 Митного кодексу України при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації. Надаючи паспорт громадянина Болгарії, позивач вчинив зазначені дії з метою ухилення від сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Щодо зазначення позивачем того, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена після закінчення строків його застосування передбачених ст. 467 Митного кодексу України, то колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Колегія суддів зазначає, що положення частини першої статті 467 МК України передбачають перелік триваючих порушень митних правил, який не є вичерпним.

Диспозиція ст. 485 Митного кодексу України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Втім, адміністративне стягнення за порушення митних правил у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. У даній справі, правопорушення вчинене позивачем, виявлено працівниками митного органу та оформлено протоколом № 3127/50000/19 від 24.11.2019 р., а постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята 29.04.2020, що не порушує встановлені МК України строки.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 06 серпня 2020 року по справі № 521/2450/17.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного Рішення було неповно з`ясовано судом обставин, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби України, - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2020 року по справі № 521/8503/20, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у позові ОСОБА_1 , - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.