Справа № 280/1039/20
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 280/1039/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року

у справі №280/1039/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

"17" лютого 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому просив

- визнати дії відповідача щодо неврахування відомостей про звільнення позивача зі служби в Національній поліції України відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), і не проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" протиправними;

- зобов`язати відповідача врахувати правові підстави звільнення позивача зі служби в Національній поліції України відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу);

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та здійснити виплату позивачу пенсії за вислугу років з урахуванням вимог п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" щодо обчислення розміру пенсії, виходячи з правових підстав звільнення позивача зі служби у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсійного забезпечення для працівників поліції: 23 роки 05 місяців 09 днів, та відповідно до рішення військово-лікарської комісії, на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), тобто у розмірі 64 відсотків відповідних сум грошового забезпечення щомісячно, починаючи з дня призначення пенсії та з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 р. у справі № 280/1039/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування відомостей про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), і не проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з урахуванням вимог п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" щодо обчислення розміру пенсії, виходячи з правових підстав звільнення позивача зі служби у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсійного забезпечення для працівників поліції: 23 роки 05 місяців 09 днів, та відповідно до рішення військово-лікарської комісії, на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), тобто у розмірі 64 відсотків відповідних сум грошового забезпечення щомісячно, починаючи з 01.01.2020 та з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанов Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 р. у справі № 280/1039/20, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 , проходив службу у Збройних силах України з 15.11.1993 по 08.09.1994, в органах внутрішніх справ з 10.08.1994 по 06.11.2015, а також в Національній поліції України з 07.11.2015 по 26.04.2016, що підтверджується даними з трудової книги.

Наказом т.в.о начальника генерала поліції третього рангу Ольховського В.І. від 21.04.2016 №151 о/с майора поліції ОСОБА_1 - старшого слідчого Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) з 26.04.2016. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні склала 23 роки 05 місяців 09 днів; у пільговому обчисленні - 23 роки 08 місяців 08 днів.

Підставою звільнення ОСОБА_1 став висновок військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» від 06.04.2016 щодо непридатності останнього до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час.

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 30.08.2016 №122/В-9/Е позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 59% від розміру грошового забезпечення, з урахуванням 23 років вислуги.

27.11.2017 позивач звернувся до начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та працівників силових структур з проханням нарахувати йому пенсію як звільненому зі служби в поліції на підставі п.2,3 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55% відповідних сум грошового забезпечення та додатково за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення. Однак, в перерахунку позивачу відмовлено у зв`язку з тим, що Пенсійному фонду з богу ГУНП в Запорізькій області не надано відповідного медичного висновку.

02.12.2019 позивач звернувся до начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» з проханням вирішити питання про зміну формулювання, яке вказано у свідоцтві про хворобу 80 о/с від 06.04.2016, вказавши, що захворювання позивача пов`язані саме з проходженням служби в поліції.

Листом начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 26.12.2019 №33/28-В46 позивачу надіслано постанову медичної (військово-лікарської) комісії №21 від 26.12.2019 з внесеними змінами стосовно причинного зв`язку захворювань. Також повідомлено позивача про те, що внесення змін у частині встановлення ступеню придатності до служби наказом МВС від 03.04.2017 №285 не передбачено.

У зв`язку з цим, 13.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та працівників силових структур з листом про нарахування йому пенсії як звільненому зі служби в поліції на підставі п.2,3 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення та додатково 3% за кожен рік служби, а також перерахування виплати за минулий період в межах чинного законодавства.

27.01.2020 Головне управління Пенсійного фонду України листом №66-29/В-02/8-0800/20 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з підстав того, що постанова ВЛК від 26.12.2019 №21 не містить даних щодо ступеню придатності до служби у поліції, а лише змінює формулювання причинного зв`язку захворювань.

Позивач, вважаючи, що йому протиправно відмовлено у перерахунку пенсії звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з п. 2,3 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

На момент звільнення позивача зі служби в поліції, питання звільнення зі служби в органах внутрішніх справ регулювались Положенням про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (далі - Положення № 85) та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України (далі - Порядок № 85), затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 № 85, що діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 1.2 Положення №85 військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Підпунктом 1.63.5. пункту 1.63. Порядку № 85 встановлено, що за результатами медичного огляду ВЛК виносять постанови щодо осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, зокрема, з формулюванням: "Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час".

Відповідно до п. 1.117 Порядку № 85, свідоцтво про хворобу складається: у мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров`я.

Факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність позивача до проходження служби, що було установлено у прямо передбачений спосіб, відповідно до чинного підзаконного нормативного акту - Порядку №85, та зафіксовано у відповідному документі - свідоцтві про хворобу №80/с від 06.04.2016.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача щодо неврахування відомостей про звільнення позивача зі служби в Національній поліції України відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII (через хворобу) і не проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог п. "а" ч.1 ст.13 Закону № 2262-ХІІ.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи заявника про невідповідність висновку лікарської комісії дослівному формулюванню звільнення через хворобу, яке зазначене в п. 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» є безпідставними, оскільки визначальним в даному випадку є підстава звільнення позивача з поліції. Підставою для звільнення позивача зі служби слугувала хвороба, що в свою чергу, зазначено в військово-лікарських документах складених відносно позивача.

ОСОБА_1 визнаний непридатним до служби, в свою чергу ототожнення непридатності позивача до військової служби в мирний час із непридатністю до служби в поліції є вірним з огляду на віднесення служби в поліції до військової служби відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанов Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 р. у справі № 280/1039/20 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 р. у справі № 280/1039/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко