Справа № 200/4794/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 р. Справа№200/4794/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Аляб`єва І.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.03.2020 року про припинення пенсійних виплат позивачу;

- зобов`язати відповідача поновити пенсійні виплати перед позивачем;

- витребувати пенсійну справу позивача для повного з`ясування обставин справи та уточнення позовних вимог;

- відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення;

- справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку відповідача, яким виплата пенсії за зазначений період не здійснювалась. Позивач вважає зазначену бездіяльність відповідача протиправною, з огляду на те, що виплату пенсії було припинено не з підстав, передбачених статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вважає свої права на пенсійне забезпечення порушеними.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 15.06.2020 року.

15.06.2020 року розгляд справи відкладено на 14.07.2020 року.

14.07.2020 року розгляд справи відкладено на 10.08.2020 року.

10.08.2020 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 26.08.2020 року.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що при звернення до Слов`янського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем надано, зокрема, довідку від 01.02.2017 року №11 ПП «КОКС» про підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії на посаді звальщика шихти у вагранки і печі, що передбачено Списком №1 за період з 05.05.1992 року по 28.07.1997 року. Слов`янським ОУПФУ прийняте рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, пільговий стаж за списком №1 склав 05 років 02 місяці 24 дні, загальний страховий стаж 42 роки 00 місяців 13 днів. Актом позапланової перевірки достовірності документів про пільговий стаж, для призначення (перерахунку) пенсії від 05.02.2020 року №442/08.1-15 та оновленої довідки про підтвердження пільгового стажу від 05.02.2020 року №13 пільговий стаж позивача складає 03 роки 28 днів. За таких обстави, позивача листом від 28.04.2020 року №10384/03 повідомлено про відсутність права на пенсію за підставі підпункту 1 пункту другого ст.114 Закону №1058.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_2 .

09.01.2020 року позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №227 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.01.2020 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

14.01.2020 року Слов`янським ОУПФУ було направлено лист щодо проведення перевірки довідки про пільгових період роботи ОСОБА_1 за період з 05.05.1992 року по 28.07.1997 року в ПП «КОКС».

Актом позапланової перевірки достовірності документів про пільговий стаж, для призначення (перерахунку) пенсії від 05.02.2020 року №442/08.1-15 було встановлено, що інформація, яка зазначена в довідці ПП «КОКС» від 01.02.2017 року №11 не відповідає первинній документації, яка зберігається в ПП «КОКС». Зазначено, позивачу необхідно надати оновлену довідку з ПП «КОКС» про підтвердження пільгового стажу роботи. Довідка ПП «КОКС» від 01.02.2017 року №11 є недійсною.

Розпорядженням голови комісії з припинення управління Слов`янського ОУПФУ позивачу припинено виплату пенсії.

10.03.2020 року Слов`янським ОУПФУ було прийняте рішення №39 про утримання надмірно виплачених сум пенсій.

До пільгового стажу не враховано період роботи позивача, який зазначений в трудовій книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 02.09.1982 року:

- з 07.12.1989 року позивач тимчасово працював в учбово-виробничій майстерні хімічного технікуму на посаді формувальника 2 розряду ливарного цеху (запис 8);

- з 01.01.1990 року позивача переведено на постійну роботу за посадою формувальника 2 розряду ливарного цеху (запис 9);

- 01.03.1991 року ОСОБА_1 переведено на посаду звальщика 3 розряду (запис 10);

- 04.05.1992 року позивача звільнено у зв`язку з переведенням на підприємство «КОКС» (запис 11);

- з 12.05.1992 року по 28.07.1997 року позивач працював на підприємстві «КОКС» у ливарному цеху на посаді звальщика 3 розряду (запис 12-13).

Відповідно до ухвали Господарського суду Донецької області від 03.02.2016 року призначено Скалянського В.В. на посаді ліквідатора приватного підприємства «КОКС».

Довідкою від 01.02.2017 року №11 за підписом ліквідатора ПП «КОКС» Скалянського В.В., підтверджено, що позивач у період з 05.05.1992 року по 28.07.1997 року працював на посаді звальщика 3 розряду, що посада передбачена Списком №1. Відпустки без оплати не надавалися.

Довідкою ПП «КОКС» від 15.09.1997 року №4 /(за підписом директора ПП «КОКС» Тютюник М.Л.) підтверджено, що у період з 05.05.1992 року по 28.07.1997 року позивач працював на посаді звальщика.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 02.09.1982 року позивач у спірний період працював у ливарному цеху на посаді звальщика 3 розряду ПП «КОКС».

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Вирішуючи питання щодо спірних періодів роботи позивача, суд виходить з такого.

Як встановлено судом, з 07.12.1989 року по 01.01.1990 року позивач працював на посаді на посаді формувальника 2 розряду ливарного цеху та з 01.03.1991 року по 04.05.1992 року та з 05.05.1992 року по 28.07.1997 рік працював у ливарному цеху на посаді звальщика 3 розряду. Вказані посади відносяться до шкідливих відповідно до Списку № 1.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, за змістом вказаної норми, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, лише якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, де вказано, що у спірні періоди позивач працював у ливарному цеху на посаді звальщика 3 розряду.

Тобто Трудова книжка позивача має усі кваліфікуючи ознаки, які відносять таку роботу до пільгової.

Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідні періоду стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 25 вересня 2019 року № 227/516/17.

Крім того, суд зазначає, що згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб захисту порушеного права шляхом скасування розпорядження яким закрито пенсійну справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), скасувати рішення про утримання надмірно виплачених сум пенсій від 10.03.2020 року №39 та зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії за віком з 10.03.2020 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у загальному розмірі 841,40 грн відповідно до квитанцій від 23.05.2020 року №103 та від 23.05.2020 року №104.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Слов`янським ОУПФУ на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд -

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Скасувати розпорядження Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про закриття пенсійної справи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про утримання з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) надмірно виплачених сум пенсій від 10.03.2020 року №39.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) поновити нарахування та виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 841,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення судом складено 31 серпня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв