Справа № 300/1432/20
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2020 р. справа № 300/1432/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 9 933,82 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 9 933,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою штрафу за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних та штрафу за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки в загальному розмірі 9 933,82 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалу від 30.06.2020 відповідач отримав 07.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 27).

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Однак, своїм правом на подання відзиву чи інших письмових доказів відповідач не скористався.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області як платник податків, що покладає на нього обов`язок сплачувати у встановленому порядку і розмірі передбачені законодавством податки та збори.

На підставі направлень №910 та №911 від 05.06.2019, наказу від 05.06.2019 за №886, працівниками ГУ ДФС в Івано-Франківській області 06.06.2019 проведена фактична перевірка з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом перевірки складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки №090091, реєстраційний №501/09/04/РРО/ від 06.06.2019 (а.с. 7-8), в якому зафіксовано:

- порушення порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: не проведення розрахункових операцій через РРО, не видано розрахункового документа встановленого зразка;

- роздрібну торгівлю горілчаними виробами, коньяком за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі напої;

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

В результаті проведення перевірки встановлено порушення пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 за №265/95-ВР із змінами та доповненнями, постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цій на окремі види алкогольних напоїв» №957 від 30.10.2008 із змінами та доповненнями, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України (а.с. 8).

За результатами розгляду акту (довідки) про результати фактичної перевірки №090091 винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 24.06.2019 за №, яким за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої до відповідача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10 000 грн. (а.с. 12).

Суд відмічає, що відповідачем частково погашено податковий борг у сумі 2 000,00 грн., тому сума до стягнення становить 8 000,0 грн.

Окрім того, на підставі акту (довідки) про результати фактичної перевірки №090091 від 06.06.2019, позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.06.2019 за №, яким до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 813,00 грн. (а.с. 13).

25.06.2019 вищевказані рішення про застосування фінансових санкцій № та податкове повідомлення-рішення № направлено на адресу відповідача, які ним отримано 29.06.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (зв. ст. а.с. 11).

Доказів оскарження рішення про застосування фінансових санкцій № та податкового повідомлення-рішення № суду не надано.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 56.17.1. пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Згідно положень підпункту 56.17.5. пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України, день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Як уже зазначено судом, відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій № та податкове повідомлення-рішення № не оскаржені, та як наслідок, у відповідності до норм Податкового кодексу України, вважаються узгодженими.

Таким чином, заборгованість позивача зі сплати податкових зобов`язань та застосованих штрафних санкцій в загальному розмірі 9 813,00 грн. є узгодженою та являється податковим боргом відповідача.

У відповідності до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

На підставі положень статті 129 ПК України податковим органом нараховано пеню в загальному розмірі 120,82 грн., що підтверджується довідкою про борг за платежами від 31.01.2020 (а.с. 5) та інтегрованою карткою платника податку - відповідача (а.с. 16).

У встановлений законом строк відповідач не сплатив узгоджену суму грошових зобов`язань, та така сума набула статусу податкового боргу.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу форми «Ф» за №142127-54 від 31.07.2019, яку відповідачем отримано 08.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 14), однак залишено без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, відповідач не сплатив.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податковий борг відповідача підтверджується довідками про борг за платежам від 31.01.2020 (а.с. 5), а також інтегрованими картками платника податку - відповідача (а.с. 15-18).

Згідно із пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума в розмірі 9 933,82 грн. є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в дохід держави податковий борг в розмірі 9 933,82 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять три) грн. 82 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Суддя Кафарський В.В.