Справа № 560/1685/20
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1685/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

28 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року позов задоволено, а саме: визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.02.2020 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 періоду роботи з 02.07.2012 по 25.11.2019 на посаді рентгенолаборанта загальностоматологічного підрозділу стоматологічної поліклініки Старокостянтинівської центральної районної лікарні, та в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 період роботи з 02.07.2012 по 25.11.2019 на посаді рентгенолаборанта загальностоматологічного підрозділу стоматологічної поліклініки Старокостянтинівської центральної районної лікарні, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 28.01.2020; стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Так, відповідач вважає, що підстав для визнання протиправним рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.02.2020 року про відмову у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 періоду роботи з 02.07.2012 року по 25.11.2019 рік на посаді рентгенолаборанта загальностоматологічного підрозділу стоматологічної поліклініки Старокостянтинівської центральної районної лікарні, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, визнання за ОСОБА_1 права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 період роботи з 02.07.2012 року по 25.11.2019 рік на посаді рентгенолаборанта загальностоматологічного підрозділу стоматологічної поліклініки Старокостянтинівської центральної районної лікарні та призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з дня звернення в Пенсійний фонд України, немає.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

28.01.2020 позивач звернулася до ГУПФУ у Хмельницька області щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Рішенням від 06.02.2020 їй відмовлено у призначенні пенсії за Списком № 1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Таку відмову позивач вважає безпідставною, що й стало підставою для звернення до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову належними та допустимими доказами, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах за списками № 1 та 2 визначається відповідно до ст. 13 та 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з ч.1 ст. 13 цього Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року.

Отже, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах потрібно досягти певного пенсійного віку (в т. ч. в залежності від року народження жінки, якій призначатиметься така пенсія) та мати відповідний стаж роботи (за списками № 1 або № 2).

Аналогічні приписи містить ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1V, відповідно до якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років б місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року.

Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені: постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (з 1 січня 1992 року); постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (з 11 березня 1994 року); постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (з 16 січня 2003 року); постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (з 03 серпня 2016 року).

Так, порядок застосування Списків затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383. Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначається за Списками, що були чинними в період роботи особи (п. 3 наказу № 383). При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. Пільговий стаж після 21.08.1992 підтверджується результатами атестації робочих місць.

Судова колегія звертає увагу апелянта, що розділом XIX "Охорона здоров`я" Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, були передбачені лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) та рентгенолаборанти, у тому числі у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок) і флюрографічних кабінетах.

Спірним у вказаній справі є зарахування до спеціального стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення період роботи позивача в період з 02.07.2012 по 25.11.2019 на посаді рентгенолаборанта.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Така ж норма міститься в п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до трудової книжки та копій довідок № 12 від 27.01.2020 року, № 13 від 27.01.2020 року, а також копій наказів № 51 від 05.01.2009 року, № 3А від 05.01.1999 року, №28/1 від 05.01.2004 року, № 58 від 06.01.2014 року про атестацію робочого місця, довідкою № 11 від 17.01.2020 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, загальний трудовий стаж позивача становить 32 роки, з яких станом на момент звернення із заявою про призначення пенсії 11 років 9 місяців працювала рентгенолаборантом в Старокостянтинівській центральній районній лікарні, тобто на посаді яка відноситься до Списку №1. Наказами № 51 від 05.01.2009 року, № ЗА від 05.01.1999 року, № 28/1 від 05.01.2004 року, №58 від 06.01.2014 року Старокостянтинівської центральної районної лікарні та довідкою № 11 від 17.01.2020 року підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема, рентгенолаборантів.

Крім того довідкою Старокостянтинівської центральної районної лікарні № 489 від 04.03.2020 року, структурою Комунального некомерційного підприємства "Старокостянтинівська центральна районна лікарня", довідкою Старокостянтиніської центральної районної лікарні №352 від 13.02.2020 року підтверджено, що стоматологічна поліклініка, де позивачка з 02.07.2012 року по 25.11.2019 рік працювала рентгенолаборантом, є структурним підрозділом Старокостянтинівської центральної районної лікарні.

Судова колегія вважає, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останньої на відповідній посаді, віднесеній до Списку №1. Записи про спірний період роботи засвідчені відповідними печатками і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірний період підтверджується відповідними записами, які були внесені відповідно до діючого законодавства. Наведене підтверджується матеріалами пенсійної справи.

Записів щодо переведення позивача на іншу посаду чи її зайнятість неповний робочий день трудова книжка не містить.

Незважаючи на те, що у трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, останньою серед іншого також було надано відповідачу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно якої вона виконувала обов`язки рентгенолаборанта за професією рентгенлаборант, що передбачена Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003, Списком № 1 розділ ХІХ підрозділ «Установи охорони здоров`я» код КП 3229-24577, поз. 19 за період з 01.04.2005 по 30.09.2014 9 років 6 місяців.

Крім того, інших доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірні періоди до суду не надано.

Також суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність документів реєстрації та обліку обстежених, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 визначено перелік документів, що додаються до заяви про призначення пенсії за віком та визначені в оскаржуваному рішенні документи не підпадають під зазначений перелік.

Суд акцентує увагу на тому, що згідно п.9 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, органи Пенсійного фонду не мають права вимагати від заявника надання документів, інформації або вчинення дій, надання або здійснення яких не передбачено законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини, або які знаходяться в розпорядженні (віднесені до компетенції) відповідного органу Пенсійного фонду. Суд приходить до висновку, що надані позивачем при зверненні із заявою про призначення пільгової пенсії документи в достатній мірі підтверджують наявність у неї пільгового стажу та відповідно про відсутність потреби додаткового підтвердження наявності такого стажу документами реєстрації та обліку обстежених, що узгоджується з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім цього, суд враховує, що при винесенні оскаржуваного рішення від 06.02.2020 №99 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , відповідач не вказував про жодну з підстав для не зарахування спірного періоду роботи позивача до спеціального стажу, тому суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення згідно вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідач протиправно не включив до пільгового стажу позивача період з 02.07.2012 по 25.11.2019.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 серпня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.