Справа № 826/13792/16
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Київ № 826/13792/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київської міської державної адміністрації,

Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

Комунального підприємства "Київблагоустрій"

третя особа Публічне акціонерне товариство "Київводоканал"

про визнання дій протиправними, скасування припису

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської державної адміністрації, Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київблагоустрій", третя особа - Публічне акціонерне товариство "Київводоканал", в якому просила: визнати неправомірними дії Департаменту міського благоустрою щодо знесення приватного майна на приватній земельній ділянці за адресою: вул. Володимирська, 42-а, м. Київ; визнати недійсним припис від 31 серпня 2016 року № 1612369.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що нежитлова будівля по АДРЕСА_1 , яка належить позивачці на праві власності, не є тимчасовою спорудою, що виключає можливість застосування до неї примусових заходів, передбачених Правилами благоустрою, у тому числі винесення припису та здійснення демонтажу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис від 31 серпня 2016 року № 1612369, винесений провідним інспектором КП "Київблагоустрій". В іншій частині позову - відмовлено.

Проте, постановою Верховного Суду від 26 травня 2020 року скасовано вказані вище постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у адміністративній справі №826/13792/16 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко А.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позову у відзиві на позов представник Комунального підприємства "Київблагоустрій" вказує, що земельні ділянки з кадастровими номерами :76:022:0010 та :76:022:0011 площею по 40 кв.м., які знаходяться за адресою: вул. Володимирська, 42-а, м. Київ мають вид використання - для встановлення літнього майданчику. З фотознімків вбачається, що споруда позивача складається з наступних конструкцій: стіни - металопластикові конструкції (вікна), фундамент відсутній, покрівля - профлист, перекриття - металеві ферми, тобто споруда є тимчасовою.

Крім того, представник Комунального підприємства "Київблагоустрій" зауважує, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року у справі №761/9175/17 позов Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас Плюс», ОСОБА_2, Київського міського Бюро технічної інвентаризації, третя особа - Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування реєстрації права власності, визнання договору дарування недійсним та зобов`язання вчинити дії - задоволено у повному обсязі; скасовано зареєстровану Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (кафе (павільйон)), загальною площею 118,58 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , реєстрація якого відбулася на підставі договору купівлі-продажу кафе від 02.05.2006, додаткової угоди № 1 від 02.05.2006 до договору купівлі-продажу кафе б/н від 02.05.2006, рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Український правовий альянс» від 12.09.2006 у справі № 10/5, постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2006 року у справі № 6-139/06; визнано недійсним договір дарування об`єкту нерухомого майна, розташованого у АДРЕСА_1 загальною площею 118,60 кв.м., укладений 31.08.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковим Ю.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2701; скасовано зареєстровану Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 10.09.2007 у реєстровій книзі № 159п-11 за реєстраційним № 8574-п реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (кафе (павільйон)), загальною площею 118,60 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , реєстрація якого відбулася на підставі договору дарування укладеного 31.08.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковим Ю.М. за реєстровим № 2701; визнано недійсним договір дарування на об`єкт нерухомого майна, розташованого у АДРЕСА_1 , загальною площею 118,60 кв.м., укладений 08.04.2008 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковим Ю.М. за реєстровим № 726; скасовано зареєстровану Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» у реєстровій книзі № 159п-11 за реєстраційним № 8574-п реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (кафе (павільйон)), загальною площею 118,60 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , реєстрація якого відбулася на підставі договору дарування, укладеного 08.04.2008 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковим Ю.М. за реєстровим № 726; зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Пегас Плюс» та ОСОБА_1 знести об`єкт самочинно будівництва.

У відзиві на позов представник Київської міської державної адміністрації та Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вказує, що незаконність споруди за адресою: вул. Володимирська, 42-а, м. Київ встановлена рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року у справі №761/9175/17.

Інші сторони письмових пояснень по суті спору не надали.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

31 серпня 2016 року провідним інспектором Комунального підприємства "Київблагоустрій" за порушення підпункту 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва за адресою: місто Київ, Шевченківський район, вулиця Володимирська, 42А винесено припис №1612369, відповідно до якого власнику споруди ОСОБА_1 запропоновано усунути порушення шляхом надання проектно-дозвільної документації на розміщення споруди; в разі відсутності проектно-дозвільної документації вимагається демонтувати споруду власними силами протягом трьох днів та відновити благоустрій. Також у приписі вказано, що у разі невиконання припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства.

Так, стаття 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначає благоустрій населених пунктів як комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до частин першої та другої статті 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Відповідно до положень пункту 13.1 розділу ХІІІ Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051 (далі по тексту - Правила благоустрою), розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року №244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", інших нормативно-правових актів, а також рішень Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Порядок демонтажу (переміщення) самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі визначений пунктом 13.3 розділу ХІІІ Правил благоустрою.

Зокрема, підпунктом 13.3.1 пункту 13.3 Правил передбачено, що у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" (далі - КП "Київблагоустрій) вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

Малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності мають бути демонтовані протягом трьох днів з моменту отримання припису, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, демонтаж яких має бути здійснений протягом одного дня з моменту отримання припису.

Протягом зазначеного у приписі строку власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) зобов`язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, демонтаж (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення).

З наведених норм Правил благоустрою вбачається застосування заходів демонтажу лише у відношенні до самовільно встановлених тимчасових споруд.

На підставі аналізу наведених правових норм суд дійшов висновку, що Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) наділений повноваженнями приймати рішення щодо демонтажу та здійснювати відповідний демонтаж виключно щодо об`єктів, які належать до тимчасових споруд у розумінні Правил № 1051/1051.

Натомість, нерухоме майно - це земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. (Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV)

Таким чином, на відміну від нерухомого майна, переміщення якого неможливе без їх знецінення та зміни призначення, тимчасові споруди мають відмінності, зокрема, виготовляються з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо. З матеріалів справи вбачається, що 08 квітня 2008 року між ОСОБА_2 (дарувальник) та позивачкою (обдаровувана) укладено Договір дарування, згідно якого дарувальник передає безоплатно у власність обдаровуваної належний йому об`єкт нерухомого майна - нежилу будівлю, розташовану у АДРЕСА_1 , загальною площею 118,60 кв.м.

На підставі Договору дарування від 08 квітня 2008 року вказаний об`єкт нерухомого майна 18 жовтня 2008 року зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на праві власності за ОСОБА_1 (реєстровий номер № 8574-П, запис у реєстровій книзі № 159п-11).

В подальшому, на спірну будівлю виготовлено технічний паспорт, в якому зафіксовано основні фізичні характеристики та схематичний план будівлі. Будівля (кафе-павільйон) по АДРЕСА_1 прийнята в експлуатацію згідно Акта про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва № 234 від 19 жовтня 2004 року, про що міститься відмітка на технічному паспорті.

Крім того, згідно державних актів на право власності на земельні ділянки від 01 серпня 2005 року серії КБ №133641 та №133642, а також даними витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, позивачка є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :76:022:0010 та :76:022:0011 площею по 40 кв.м., які знаходяться за адресою: вул. Володимирська, 42-а, м. Київ.

Отже, нежитлова будівля по АДРЕСА_1 прийнята в експлуатацію та зареєстрована на праві приватної власності за позивачкою як нерухоме майно. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2020 року у справі №761/9175/17, яке набуло законної сили 18 серпня 2020 року, позов Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пегас Плюс», ОСОБА_2, Київського міського Бюро технічної інвентаризації, третя особа - Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування реєстрації права власності, визнання договору дарування недійсним та зобов`язання вчинити дії - задоволено у повному обсязі; скасовано зареєстровану Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (кафе (павільйон)), загальною площею 118,58 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , реєстрація якого відбулася на підставі договору купівлі-продажу кафе від 02.05.2006, додаткової угоди № 1 від 02.05.2006 до договору купівлі-продажу кафе б/н від 02.05.2006, рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Український правовий альянс» від 12.09.2006 у справі № 10/5, постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2006 року у справі № 6-139/06; визнано недійсним договір дарування об`єкту нерухомого майна, розташованого у АДРЕСА_1 загальною площею 118,60 кв.м., укладений 31.08.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковим Ю.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2701; скасовано зареєстровану Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 10.09.2007 у реєстровій книзі № 159п-11 за реєстраційним № 8574-п реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (кафе (павільйон)), загальною площею 118,60 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , реєстрація якого відбулася на підставі договору дарування укладеного 31.08.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковим Ю.М. за реєстровим № 2701; визнано недійсним договір дарування на об`єкт нерухомого майна, розташованого у АДРЕСА_1 , загальною площею 118,60 кв.м., укладений 08.04.2008 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковим Ю.М. за реєстровим № 726; скасовано зареєстровану Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» у реєстровій книзі № 159п-11 за реєстраційним № 8574-п реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (кафе (павільйон)), загальною площею 118,60 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , реєстрація якого відбулася на підставі договору дарування, укладеного 08.04.2008 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козьяковим Ю.М. за реєстровим № 726; зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Пегас Плюс» та ОСОБА_1 знести об`єкт самочинно будівництва.

Так, Шевченківським районним судом міста Києва серед іншого встановлено, що паспорт архітектурно-художнього оформлення частини будинку на АДРЕСА_1 не являється ані проектною ані дозвільною документацією на будівництво об`єкта нерухомого майна, і в жодному разі не підміняє собою установлений законом порядок щодо створення об`єкта нерухомого майна, визначеного частиною 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (до березня 2011 року - Закон України «Про планування і забудову територій»).

Крім того, Шевченківським районним судом міста Києва встановлено, що згідно з рішенням Київської міської ради від 27 січня 2005 року № 74/2650 визначено умови продажу товариству з обмеженою відповідальністю "ПЕГАС ПЛЮС" земельних ділянок на АДРЕСА_1 , зокрема: 1. використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням; 2. забезпечити вільний доступ до проданих земельних ділянок для контролю за дотриманням власником умов продажу земельних ділянок; 3. питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради від 27.02.2003 №271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва"; 4. проектування літнього майданчика слід вести на підставі історико-містобудівного обґрунтування з урахуванням матеріалів історико-архівних досліджень та навколишнього середовища; 5. проведення земляних робіт можливе лише за погодженням з Інститутом археології Національної академії наук України; 6. проект літнього майданчика необхідно погодити в порядку, визначеному законодавством та державними нормами, в тому числі з Державною службою охорони культурної спадщини.

Отже, кафе (павільйон) являє собою одноповерхову будівлю, має загальну площу 118,58 м.кв. за адресою: вул. Володимирська 42-а міста Києва, що є підтвердженням самочинності вказаної будови із самозахватом земельної ділянки, що належить територіальній громаді м. Києва.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, самочинність будівлі за адресою вул. Володимирська 42-а міста Києва та належність такої споруди до тимчасових споруд не потребує доказування.

Також, з копій державних актів на право власності на земельні ділянки (кадастровий номер :76:022:0010, :76:022:0011) від 01 серпня 2005 року, виданих на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що цільове призначення - для будівництва і обслуговування літнього майданчика, тобто тимчасового без улаштування фундаменту; відносяться до Золотоворітського проїзду, сумарна площа цих двох ділянок - 80 м. кв.

Відповідно до наявних в матеріалах справи фотознімків споруда за адресою АДРЕСА_1 складається з наступних конструкцій: стіни - металопластикові конструкції (вікна), фундамент відсутній, покрівля - профлист, перекриття - металеві ферми

Отже, будівля, щодо якої прийнято рішення про її демонтаж відноситься до тимчасових споруд у розумінні Правил № 1051/1051. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко