Справа № 120/2567/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

27 серпня 2020 р. Справа № 120/2567/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Богоноса М.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Михайловського М.В.

позивача ОСОБА_1

відповідачів Машкаринець О.В., Мизюка В.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації, Комісії з ліквідації Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації, члена Комісії з ліквідації Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації Мизюка Віталія Ілліча, Вінницької обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії з ліквідації Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації.

У позовній заяві, із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивачка просить:

визнати бездіяльність службової особи Вінницької обласної державної адміністрації Мизюка Віталія Ілліча протиправною;

зобов`язати голову Комісії з ліквідації Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації або іншу особу, якій надано право підпису фінансових, розрахункових, платіжних та інших документів від імені Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації підписати усі необхідні документи для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_1 на суму 4590,67 грн.

зобов`язати Департамент житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації здійснити нарахування та виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ОСОБА_1 , за рахунок коштів Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації в сумі 4 590,67 грн.

стягнути солідарно з Вінницької обласної державної адміністрації та Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації судові витрати та відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000.00 грн.

Внаслідок прийняття судом заяви про уточнення позовних вимог статус відповідачів у справі набули: Департамент житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації, Комісія з ліквідації Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації, член Комісії з ліквідації Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації Мизюк Віталій Ілліч та Вінницька обласна державна адміністрація.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначила, що 04.12.2019 за фактом отримання нею в приміщенні Департаменту тілесних ушкоджень складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н1/П, яким встановлено, що нещасний випадок пов`язаний із виробництвом.

Позивачка зазначила, що наслідком нещасного випадку стала її тимчасова непрацездатність. З метою забезпечення юридичного захисту свої прав, пов`язаних із виплатою допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві позивачка звернулась до Департаменту із запитом про надання документів та інформації щодо перебігу розслідування.

20.12.2019 позивачці стало відомо, що причиною відсутності виплати стала бездіяльність службової особи Вінницької облдержадміністрації Мизюка В. І., що полягала у необґрунтованій відмові підписувати необхідні документи.

Тому, з метою зобов`язання відповідача підписати необхідні для виплати документи та відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 30.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.08.2020.

13.08.2020 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 27.08.2020.

25.08.2020 до суду від позивачки надійшла заява про забезпечення адміністративного позову, в прохальній частині якої ОСОБА_1 просить:

заборонити Комісії з ліквідації Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації складати ліквідаційний баланс Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації до виконання рішення по справі;

заборонити Вінницькій обласній державній адміністрації затверджувати ліквідаційний баланс Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації до виконання рішення по справі.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивачка зіслалася на те, що обов`язок нарахування сум оспорюваного нею матеріального забезпечення (допомоги у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю) покладено виключно на Департамент.

Однак відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 17 вересня 2019 року № 714 «Про ліквідацію Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації», Департамент знаходиться в стадії ліквідації.

На думку позивачки, у разі ліквідації юридичної особи (Департаменту), виконання рішення (в тому числі примусове) буде неможливим, а судовий захист неефективним.

Тому, з метою зупинення процедури ліквідації юридичної особи - Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації, позивачка просить заборонити Комісії з ліквідації складати ліквідаційний баланс Департаменту до виконання рішення по цій адміністративній справі.

Також позивачка зазначила, що трудові відносини із Департаментом усіх працівників припинено. Приміщення Департаменту, та розміщені у ньому матеріально технічні ресурси знаходяться фактично у користуванні новоствореного Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницького ОДА, яке фактично виконує всі покладені на Департамент владні функції. Тому запропоновані заходи забезпечення позову, жодним чином не погіршать правового становища відповідачів по справі та не спричинять додаткових матеріальних витрат, проте у разі задоволення позовних вимог забезпечать реальність виконання рішень в частині забезпечення її майнових прав. Тобто є співмірними стосовно заявлених вимог.

У судовому засіданні позивачка заяву про забезпечення позову підтримала та просила задовольнити заяву повністю.

Представник Вінницької обласної державної адміністрації заперечила проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідач Мизюк Віталій Ілліч заперечив проти задоволення заяви про забезпечення позову. На запитання суду пояснив, що Департамент знаходиться у стані ліквідації на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 17 вересня 2019 року № 714 «Про ліквідацію Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації». Відповідач не зміг окреслити кінцеву тривалість процедури ліквідації Департаменту, однак зазначив, що на цей час ліквідаційний баланс, в тому числі проміжний не складено та рахунки департаменту не закриті.

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд керується такими мотивами.

Розглядаючи клопотання суд встановив, що за фактом нещасного випадку щодо ОСОБА_1 , який мав місце 24.07.2019 у приміщенні Департаменту, призначено та проведено розслідування нещасного випадку. Як наслідок розслідування, 04.12.2019 складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н1/П, яким задокументовано, що нещасний випадок пов`язаний із виробництвом.

Для виплати позивачці допомоги по тимчасовій непрацездатності, 12.12.2019 до Комісій з ліквідації Департаменту передано документи. Однак, як встановлено із тексту відповіді від 20.12.2019 № 01-02/3040, член комісії з ліквідації Департаменту Мизюк В.І. відмовився від підпису документів, що й стало перешкодою у виплаті бажаної для позивачки допомогу та причиною виникнення спору.

Переслідуючи мету зобов`язання відповідача підписати необхідні для виплати документи та відшкодування заподіяної моральної шкоди, позивачка звернулася до суду із цим позовом. Вважаючи процедуру ліквідації Департаменту швидкоплинною, позивачка з метою її зупинення подала заяву про забезпечення позову, оскільки вважає, що у разі повної ліквідації Департаменту виплата на її користь допомоги по тимчасовій непрацездатності стане неможливою.

Суд враховує, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150 -153 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За своєю правовою природою інститут забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися в суд, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом (правовий висновок викладено у п. 30 постанови Верховного Суду від 20.03.2019 року в справі № 826/14951/18).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

ОСОБА_1 обґрунтовує заяву про забезпечення позову із посиланням на підстави передбачені у п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, вважаючи, що після ліквідації Департаменту ефективний захист її прав стане неможливим.

У контексті процесуального питання яке є предметом розгляду суд зазначає, що оскаржувана у справі бездіяльність відповідача безумовно може справляти певний несприятливий вплив на учасників правовідносин у яких така допущена, в тому числі й на позивачку. Така бездіяльність може завдавати шкоди і мати наслідки, які позивачка оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не у кожному випадку є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі (такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18 та від 26.12.2019 у справі № 640/13245/19, від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18).

Тому, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваної бездіяльності суб`єкта владних повноважень і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.

Щодо побоювань ОСОБА_1 завершення процедури ліквідації юридичної особи - Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації, то суд вважає їх передчасними виходячи із наступного.

Відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 17 вересня 2019 року № 714 «Про ліквідацію Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації», вирішено припинити Департамент шляхом ліквідації.

Загальний порядок ліквідації юридичної особи встановлює Цивільний кодекс України (ст.111 ЦК України).

Узагальнюючи структуру процедури ліквідації юридичної особи суд зазначає, що тривалість ліквідації на законодавчому рівні не визначена, а процедура, за загальним правилом охоплює такі етапи: прийняття компетентним органом рішення про ліквідацію; утворення ліквідаційної комісії; встановлення порядку і строків ліквідації юридичної особи; повідомлення про ліквідацію юридичної особи, про порядок і строки ліквідації; вжиття необхідних заходів для стягнення дебіторської заборгованості, виявлення кредиторів та претензій останніх; вивільнення працівників; здійснення комісією згідно з встановленим порядком інвентаризації і оцінки майна юридичної особи; складання та затвердження проміжного ліквідаційного балансу; розгляд пред`явлених вимог; закриття рахунків у банках чи органах казначейського обслуговування; складення ліквідаційного балансу після завершення розрахунків; внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення юридичної особи, що є останнім етапом ліквідаційного процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вказаний стандарт доказування застосовується в тому числі при розгляді заяв про забезпечення позову із тою особливістю, що обґрунтування необхідності застосування заходу повинно бути повно викладено у заяві, до якої ініціатором її розгляду повинні бути долучені належні, допустимі, достовірні та достатні докази для застосування заходів забезпечення позову, адже процесуальний закон встановив стислі строки розгляду такої категорії процесуальних питань.

Натомість позивачка стверджуючи у заяві про ймовірне швидке завершення ліквідаційної процедури доказів того, що ліквідація знаходиться на завершальному етапі не надала. Тому доводи заяви не ґрунтуються на доказах, які б підтверджували твердження ОСОБА_1 про завершення процедури ліквідації Департаменту під час розгляду цієї адміністративної справи.

Крім того, на думку суду є й передчасними побоювання позивачки, що наслідком реалізації розпорядження голови обласної державної адміністрації від 17 вересня 2019 року № 714 «Про ліквідацію Департаменту житлово - комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької облдержадміністрації» стане повна ліквідація Департаменту.

Так, у розпорядженні голови обласної державної адміністрації від 17 вересня 2019 року № 714 йдеться саме про процедури припинення юридичної особи публічного права (Департаменту) шляхом ліквідації. Однак, є усталеною практика Верховного Суду, у якій окреслено особливості ліквідації юридичних осіб публічного права та обставини, що слід враховувати при розгляді спорів у правовідносинах публічної служби учасником яких є такі юридичні особи.

Зокрема суд Касаційної інстанції дійшов таких висновків: «Ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім» (постанови Верховного Суду України від 04.03.2014, 28.10.2014, Верховного Суду від 21.03.2018, від 24.09.2019).

Відтак, навіть у випадку коли в розпорядчому акті органу державної влади вжито поняття «ліквідація», таке формулювання не є безумовною підставою для висновку про припинення шляхом ліквідації юридичної особи публічного права. Важливе значення у такому випадку має й те, чи передані функції, що виконувалися юридичною особою яка припинилася іншим юридичним особам так і те чи обґрунтовано у розпорядчому акті доцільність відмови держави від тих функцій, які виконувалися ліквідованою юридичною особою публічного права.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявниці щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд доходить висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на відсутність передбачених процесуальним законом підстав для забезпечення позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 120/2567/20-а відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення (ст. 256 КАС України).

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 01.09.2020

Суддя Богоніс Михайло Богданович