Справа № 127/13220/20
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/263/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Бондар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/13220/20 за позовом ОСОБА_1 , який подано адвокатом Шмировим Євгенієм Ігоровичем, до поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України капрала поліції Яремчук Марії Олександрівни, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шмиров Є.І., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.08.2020 відповідачем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДП18 №755047 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 09.08.2020 о 10 год. 40 хв. на А/Д М-12 «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» 341 км, буксирував напівпричіп ВАРЗ НПВ-2109 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому перевозив великогабаритний вантаж, ширше 2,6 м. без відповідного дозволу, чим порушив п. 22.5 ПДР України ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає ухваленою безпідставно та з істотним порушенням прав ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Так, у зазначеній постанові вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем МАЗ 975800 д.н.з. НОМЕР_2 , однак за д.н.з. НОМЕР_2 значиться інший транспортний засіб, а саме: напівпричіп марки МАЗ 975800.

ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, але не МАЗ 975800 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є напівпричепом та не може пересуватися самостійно, а спеціалізованим вантажним тягачем МАЗ 5440С9, з д.н.з. НОМЕР_3 та буксирував напівпричіп ВАРЗ д.н.з. НОМЕР_1 на якому перевозив великогабаритний вантаж, а саме: Бульдозер марки Б10М.0101-15ЕПЗ д.н.з. НОМЕР_4 . Відповідно до технічних характеристик зазначеного бульдозера його ширина складає 3,31 м.

Оскільки, відповідно до п. 1.10 ПДР до сільськогосподарської техніки відносяться - трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні, меліоративні машини та інші механізми, таким чином Бульдозер марки Б10М.0101-15ЕПЗ д.н.з. НОМЕР_4 також відноситься до сільськогосподарської техніки.

Позивач зазначив, що ОСОБА_1 рухався по автодорозі М-12 та був зупинений поза межами населеного пункту, таким чином, ПДР дозволяли йому перевозити сільськогосподарську техніку, а саме: бульдозер марки Б10М.0101-15ЕПЗ д.н.з. НОМЕР_4 шириною 3,31 м, оскільки п. 22.5 ПДР дозволяє буксирувати сільськогосподарську техніку шириною до 3,75 м без спеціального дозволу.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутня протиправність та винність, що не утворює складу адміністративного правопорушення, як передбачено ст. 9 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову серії ДП18 №755047 від 09.06.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 03.08.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Шмировим Євгенієм Ігоровичем поліцейського взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України капрала поліції Яремчук Марії Олександрівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Цією ж ухвалою відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час несення служби 09.08.2020 екіпажем патрульної поліції на А/Д М-12 «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» 341 км, інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП Яремчук М.О. було зупинено вантажний сідловий тягач МАЗ 975800 д.н.з. НОМЕР_5 напівпричіп ВАРЗ НПВ-2109 д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 перевозив великогабаритний вантаж (спец. техніку - бульдозер), який за своїми габаритами ширше 2,6 м без відповідного дозволу, погодженого з органами Національної Поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України та Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33, 284 КУпАП поліцейським було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 755047 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Представник відповідача зазначає, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Також відповідач зазначив, що посилання позивача на п. 22.5 ПДР України в частині де зазначається «для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м», тобто що він мав право перевозити такий вантаж невірне, оскільки такі вимоги діють на с/г техніку, яка рухається своїм ходом, до того ж бульдозер не підпадає під категорію с/г техніка, тому що є спец, технікою.

З огляду на наведене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, натомість адвокат Шмиров Є.І. звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, зазначивши, що позовну заяву підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив даний позов розглядати у відсутність відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 09.08.2020 поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України капралом поліції Яремчук М.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП18 №755047 від 09 серпня 2020 року, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 09.08.2020 о 10 год. 40 хв. на А/Д М-12 «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» 341 км, буксирував напівпричіп ВАРЗ НПВ-2109 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому перевозив великогабаритний вантаж, ширше 2,6 м без відповідного дозволу, чим порушив п. 22.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 статті 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України капралом поліції Яремчук М.О.

Згідно з частиною першою статті 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом порушив вимогу пункту 22.5 ПДР України.

Відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), пункт 22.5 визначає, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено поняття сільськогосподарської техніки, а саме сільськогосподарська техніка - трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні, меліоративні машини та інші механізми.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, але не МАЗ 975800 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є напівпричепом та не може пересуватися самостійно, а спеціалізованим вантажним тягачем МАЗ 5440С9, з д.н.з. НОМЕР_3 та буксирував напівпричіп ВАРЗ д.н.з. НОМЕР_1 на якому перевозив великогабаритний вантаж, а саме: Бульдозер марки Б10М.0101-15ЕПЗ д.н.з. НОМЕР_4 , який відноситься до сільськогосподарської техніки. Відповідно до технічних характеристик зазначеного бульдозера його ширина складає 3,31 м, в той час як допустима ширина для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м.

Дана обставина не була спростована відповідачем.

Судом було оглянуто наданий представником відповідача до відзиву на позов диск з відеозаписом обставин правопорушення.

Дослідивши даний відеодоказ в судовому засіданні було встановлено, що працівниками поліції було зупинено спеціалізований вантажний тягач під еруванням позивача, який буксирував напівпричіп ВАРЗ д.н.з. НОМЕР_1 на якому здійснювалося перевезення бульдозера марки Б10М.0101-15ЕПЗ д.н.з. НОМЕР_4 . На відео чітко зафіксовано, що транспортний засіб зупинено поза межами населеного пункту, позивачу повідомлено про порушення ПДР, після цього водію запропоновано надати документи та винесено постанову про порушення правил дорожнього руху.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у м. Вінниці, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та суду не надав.

При цьому, обов`язок, щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. (ч. 2 ст. 251 КУпАП)

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Посилання ж відповідача стосовно того, що бульдозер не підпадає під категорію сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, оскільки бульдозер є спец. технікою, а також на те, що такі вимоги діють на сільськогосподарську техніку, яка рухається своїм ходом, судом до уваги не приймаються, оскільки такі посилання не грунтиуються на вимогах закону, враховуючи наступне.

Із загальновідомих джерел вбачається, що бульдозер - це трактор або тягач (гусеничний або колісний), обладнаний навісним неповоротним чи поворотним робочим органом, який називають відвалом.

Як уже зазначалося вище, пунктом 1.10 ПДР України сформульовано визначення сільськогосподарської техніки, до якої, зокрема, відносяться - трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні, меліоративні машини та інші механізми.

Отже, з наведеного вище вбачається, що бульдозер охоплюється поняттям "сільськогосподарська техніка" в розумінні пункту 1.10 ПДР.

Крім того, суд звертає увагу, що із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивачем здійснювалося перевезення вантажу, ширина якого перевищує 2,6 м.

Водночас, у постанові серії ДП18 № 755047 від 09.08.2019 відповідач, який виніс оскаржувану постанову, не зазначив вид та найменування приладів, які використовувалися для таких вимірювань.

Таким чином, під час винесення оскаржуваної постанови поліцейським Яремчук М.О. не були визначені конкретні розміри вантажу, перевезення якого здійснював позивач.

Процес визначення розмірів великогабаритних (великовагових) вантажів передбачений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджені Постановою КМУ № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування».

Зокрема, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (пункт 1).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6).

Вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури (пункти 12-14).

Відповідно до пунктів 16, 18, 19 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контрою із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контрою уповноважений видавати такі сертифікати.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20).

Судом встановлено, що 09.08.2020 позивач перевозив вантаж - бульдозер марки Б10М.0101-15ЕПЗ. Згідно габаритних характеристик бульдозера марки Б10М.0101-15ЕПЗ ширина даної моделі становить 3,31 метрів.

Однак, під час винесення спірної постанови поліцейським Яремчук М.О. не були визначені конкретні розміри вантажу, перевезення якого здійснював позивач, та не були зазначені відповідні розміри у постанові.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 132-1 КУпАП не може бути здійснено, за відсутності доказів вчинення такого правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ДП18 №755047 від 09 серпня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, винесену поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України капралом поліції Яремчук Марією Олександрівною та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 132-1, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 139, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ДП18 №755047 від 09 серпня 2020 року, винесену поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України капралом поліції Яремчук Марією Олександрівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. сорок коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП Національної поліції України капрал поліції Яремчук Марія Олександрівна, місце роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя: