Справа № 675/643/20
Суддя: Демчук П. В.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/643/20
Провадження № 2-а/675/43/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславськийрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Демчука П.В.,

за участю секретаря Григор`євої О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Крикуна Максима Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Крикуна Максима Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 24 березня 2020 року поліцейським СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Крикуном М.Ю. була винесена постанова за порушення ч. 1 ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Позивач вважає постанову незаконною з підстав того, що відповідач не мав належних, допустимих та достатніх доказів про вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

ОСОБА_1 зауважує, шо у постанові про адміністративне правопорушення неналежним чином викладено суть адміністративного правопорушення та опис обставин, встановлених при розгляді справи, а саме, невірно вказані анкетні дані «правопорушника», не зроблено посилання на пункт правил дорожнього руху, які було порушено. Крім того, поліцейським не зазначено без посвідчення водія якої саме категорії керував ОСОБА_1 , що є неналежним описом обставин і суті інкримінованого правопорушення. Через відсутність доказів, які свідчили б про наявність адміністративного правопорушення, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА № 653068 про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У поданій заяві ОСОБА_1 розгляд справи просив провести у його відсутність.

Ухвалою судді від 30 березня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (мопедом), який не зареєстрований в установленому порядку та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, а саме, А1, що передбачено п. 2.1 (а) ПДР, а тому його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 268 КУпАП, він факту керування мопедом не заперечував, зазначав, що мопед не являється механічним транспортним засобом. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії БАА № 653068 від 24 березня 2020 року, винесеної інспектором СРПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області Крикуном М.Ю., ОСОБА_1 24.03.2020 р. о 13 год. 10 хв. у м. Ізяслав по вул. Б.Хмельницького керував скутером «ДТ 125 Т» без посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За допущене порушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Із відеозапису з місця події, що міститься в матеріалах адміністративної справи, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування мопедом без посвідчення водія відповідної категорії, однак з його позиції керований ним мопед не являється механічним транспортним засобом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з п.1статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач заначав, що у постанові неналежним чином викладена суть адміністративного правопорушення та відсутнє посилання на пункт правил дорожнього руху, які порушені, а також відсутні будь-які докази, що свідчили б про допущене правопорушення.

Статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що керування транспортним засобом особою, яка немає при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифікату «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу.

Згідно абзацу 2 п. 2.13 Правил дорожнього руху України транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Згідно з п.2.1 а,б Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Тобто відповідна категорія на право керування скутером або мопедом з об`ємом двигуна до 50 см. куб. - це категорія А1, яка повинна бути зазначена у посвідченні водія. Також водій повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п. 2.13 Правил дорожнього руху транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см.

Пунктом 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія відповідної категорії. Відповідно до п.3 Положення, керування мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1; які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А.

Із відеозапису з місця зупинки транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 , вбачається, що позивач висловлює свою позицію, що керований ним скутер (мопед) не являється механічним транспортним засобом.

Суд вважає таку думку правопорушника хибною, оскільки керований ним транспортний засіб обладнаний двигуном внутрішнього згоряння. Посилання позивача на невірні вказані у постанові про адмінправопорушення його анкетні дані та відсутність посилання на пункт правил дорожнього руху, який порушено, є формальними і не спростовують самого факту допущеного правопорушення.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Враховуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд не вбачає протиправності в діях інспектора СРПП Ізяславського відділення поліції Крикуна М.Ю., а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 7, 10, 23, 245, 254, 268, 293 КУпАП, ст. ст. 3, 7, 8, 9, 11, 50, 71, 86, 99, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Ізяславського відділення поліції Славутського відділу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Крикуна Максима Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Сьомого адміністративного апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення, а особою, яка була відсутня при проголошенні рішення - у 10-денний строк з час у отримання його копії.

Учасники справи:

-Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 ;

-Відповідач: поліцейський СРПП Ізяславського відділення Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, м. Ізяслав Хмельницької області, вул. Грущевського, 24.

Суддя П.В.Демчук