Справа № 120/4344/19-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4344/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шаповалова Тетяна Михайлівна Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

19 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Іваненко Т.В. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Рябоконя Р.П.,

представника відповідача Герман І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року (проголошено в м. Вінниці, повний текст складено 14.02.20) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо відмови зарахувати оперуповноваженому 2-го відділу управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_1 до вислуги років у поліції, наявну на момент переходу на службу в Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції, а саме: періоди служби з 30 червня 1997 року по 15 серпня 1999 року; з 11 вересня 2001 року по 27 жовтня 2005 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області зарахувати оперуповноваженому 2-го відділу управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_1 до стажу служби у поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, періоди служби з 30 червня 1997 року по 15 серпня 1999 року; з 11 вересня 2001 року по 27 жовтня 2005 року;

- стягнути з відповідача судовий збір на її користь.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Правом подання відзиву позивач не скористалася.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач та її представник заперечили доводи апеляційної скарги та просили оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.1997 року по 15.08.1999 року служила в податковій міліції ДПА у Вінницькій області на посаді старшого інспектора канцелярії.

Листом Головного управління ДФС у Вінницькій області № 22/Р/02-32-04-00 від 27.01.2020 року повідомлено адвоката позивача про те, що відповідно до даних з послужного списку архівної особової справи ОСОБА_1 спеціальне звання «прапорщик міліції» було їй присвоєно наказом ДПА у Вінницькій області від 30.06.1997 року № 93.

Згідно з витягом з наказу № 63-о від 04.04.1997 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника канцелярії Крижопільського міжрайонного відділу податкової поліції з 01.04.1997 року.

Відповідно до витягу з наказу № 60-о від 18.04.1998 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора канцелярії Крижопільського міжрайонного відділу податкової поліції з 01.04.1998 року.

Згідно з витягом з наказу № 137-о від 16.08.1999 року ОСОБА_1 звільнено з посади старшого інспектора канцелярії Крижопільського міжрайонного відділу податкової поліції з 15.08.1999 року.

З 11.09.2001 року по 27.10.2005 року ОСОБА_1 служила в податковій міліції Державної податкової адміністрації у Вінницькій області (04 років 01 місяць 16 днів).

Згідно з витягом з наказу № 214-о від 11.09.2001 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора канцелярії Крижопільського міжрайонного відділу податкової поліції з 11.09.2001 року та присвоєно спеціальне звання прапорщика податкової міліції.

Відповідно до витягу з наказу № 146-о від 01.07.2003 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора канцелярії відділу податкової міліції Крижопільської міжрайонної ДПІ, увільнивши від посади начальника канцелярії міжрайонного відділу податкової міліції Крижолільської міжрайонної ДПІ, з 01.07.2003 року.

Згідно з витягом з наказу № 321-о від 31.12.2004 року ОСОБА_1 призначено по відділу податкової міліції Вінницької міжрайонної ДПІ прапорщика податкової міліції на посаду старшого інспектора канцелярії відділу податкової міліції Крижопільської міжрайонної ДПІ, увільнивши від посади старшого інспектора канцелярії відділу податкової міліції Крижолільської міжрайонної ДПІ, з 01.01.2005 року.

Наказом № 334-о від 27.10.2005 року позивача звільнено зі служби в податковій міліції в запас Збройних Сил по ст. 63 п. «з» (за скороченням штату).

З 07.11.2015 року ОСОБА_1 прийнята на службу до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Згідно з витягом з наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 1 о/с дск від 07.11.2015 року ОСОБА_1 призначено на службу та присвоєно спеціальне звання майор поліції.

02.12.2019 року позивач звернулася до начальника Головного управління Національної поліції в Вінницькій області з рапортом, в якому просила зарахувати до стажу службу в податковій поліції ( 06 років 06 місяців 0 днів), що дає право на встановлення їй надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Листом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 10.12.2019 року позивача повідомлено про те, що відповідно до статті 78 Закону України "Про національну поліцію" підстав для зарахування до її стажу служби в поліції періодів служби проходження в податковій міліції немає.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернулася до суду для захисту порушеного права.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон № 580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ст.78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до п.353.1 ст.353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з п.356.1 ст.356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені ст.ст. 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ч.4 ст.78 Закону №580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Приписами п.п.3-6 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015, який набрав чинності 29.12.2015, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-XII податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Згідно з ст.ст. 24, 26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509-XII особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Отже, взаємозастосування зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що служба у податковій міліції за своєє суттю є службою в органах внутрішніх справ України.

Крім того, позивачу під час проходження служби у податковій міліції було присвоєно спеціальне звання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, судом першої інстанції вірно вказано, що служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію».

Враховуючи те, що Департамент патрульної поліції Національної поліції України не врахував періодів служби позивача у податковій міліції до стажу служби в поліції, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, службу податковій міліції відповідних періодів.

Також згідно із ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

Частиною 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пункті 83 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини" від 12.07.2001 Суд нагадує, що, згідно з усталеною практикою органів Конвенції, "майно" може являти собою "існуюче майно" або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

При цьому, враховуючи принцип справедливості (fairness) та недопущення зловживання повноваженнями (abuse of power) під час прийняття рішень та вчинення діянь публічною адміністрацією, наявність в особи заснованих на обіцянках влади очікувань (джерело яких - владні діяння й рішення) свідчить про взаємодію влади з особою, тому для забезпечення якості влади (управління) необхідно, щоб відповідні очікування були предметом ефективного правового захисту.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що надбавка за вислугу років є майном позивача в розумінні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції, а також отримуючи надбавку за вислугу під час проходження служби в Державній пенітенціарній службі України позивач мав законні сподівання на одержання такої надбавки під час служби в Національній поліції і відсутність своєчасного прийняття підзаконних нормативних актів не може слугувати підставою для позбавлення позивача належного грошового забезпечення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, відповідачами не доведено правомірність дій щодо незарахування стажу роботи позивача у податковій міліції у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст. 2 КАС України, а тому апеляційний суд погоджується з висновками суду І інстанції щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 серпня 2020 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Іваненко Т.В. Біла Л.М.