Справа № 815/7394/16
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 815/7394/16

адміністративне провадження № К/9901/37368/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Желєзного І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2017р. (суддя - Єфіменко К.С.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017р. (судді - Косцова І.П., Кравченко К.В., Лук`янчук О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Юніон Стандарт Банк» (далі - Уповноважена особа Фонду) щодо не включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Юніон Стандарт Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд);

зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити його до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандарт Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до залишку на його поточному рахунку № НОМЕР_1 станом на 03.10.2015р. з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив його до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу. Вважає, що віднесення його договору банківського вкладу до нікчемного на підставі ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2017р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017р., позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Юніон Стандарт Банк» щодо невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Юніон Стандарт Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандарт Банк» включити позивача до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандарт Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до залишку на його поточному рахунку № НОМЕР_1 станом на 03.10.2015р. з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Уповноваженої особи Фонду повністю відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Проведеною в порядку статті 38 Закону перевіркою виявлено, що грошові кошти на рахунок позивача надійшли в період дії постанови Національного банку України від 24.09.2015р. №631/БТ, за результатами чого збільшилася гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку з порушенням норм законодавства, а тому договір банківського вкладу позивача є нікчемним на підставі пункту 9 частини 3 статті 38 Закону.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 04.09.2013р. у ПАТ «Юніон Стандарт БАНК» позивачу відкрито поточний картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно квитанції відділення ПАТ «Юніон Стандарт Банк» №985_2 від 25.09.2015р. позивачем внесено на свій банківський рахунок грошові кошти в сумі 199000 грн. (а.с. 16)

Згідно банківської виписки відділення ПАТ «Юніон Стандарт Банк» по особовому рахунку за період з 04.09.2013р. по 02.10.2015р. залишок на рахунку позивача станом на 02.10.2015р. становить 200000 грн. (а.с. 17)

Постановою Правління Національного банку України від 24.09.2015р. №631/БТ, з позначкою - «банківська таємниця», віднесено ПАТ «Юніон Стандарт Банк» до категорії проблемних.

02.10.2015р. постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015р. №665/БТ ПАТ «Юніон Стандарт Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Цього ж дня Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Юніон Стандарт Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», запроваджено тимчасову адміністрацію у банку строком на три місяці з 03.10.2015р. до 02.01.2016р. включно, призначено Уповноважену особу Фонду і делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Білій І.В.

Постановою Правління Національного банку України від 24.12.2015р. №939 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Юніон Стандарт Банк.

На підставі цієї постанови Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 28.12.2015р. №241 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Юніон Стандарт Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку з 28.12.2015р. до 27.12.2017р. включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора банку Кічуку О.І. терміном на два роки з 28.12.2015р. до 27.12.2017р. включно. (а.с. 97 - 98)

Судами встановлено, що на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про початок виплати Фондом гарантованої суми вкладів вкладникам ПАТ «Юніон Стандарт Банк», для чого вкладникам банку у період з 30.12.2015р. до 10.02.2016р. включно необхідно звертатись до установ банку-агенту Фонду ПАТ «ОТП БАНК» із відповідною вимогою.

28.01.2016р. дружина позивача ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою, в якій повідомила про те, що її чоловік має відкритий банківський рахунок у ПАТ «Юніон Стандарт Банк», залишок станом на момент введення тимчасової адміністрації складає 200000 грн., однак у зв`язку з тим, що станом на теперішній час її чоловік працює моряком та перебуває у рейсі, з якого повернеться тільки у червні 2016 року просила повідомити її яким чином можливо отримати гарантоване відшкодування за вкладом її чоловіка, розміщеного у ПАТ «Юніон Стандарт Банк». (а.с. 19)

Листом від 02.03.2016р. Фонд повідомив ОСОБА_3 , що відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Юніон Стандарт Банк», які не звернулися до банку-агента Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в період з 30.12.2015р. по 10.02.2016р. здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних письмових звернень до Фонду. (а.с. 20 - 21)

Позивач, повернувшись в Україну, 26.05.2016р. надіслав на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву про виплату належної йому суми гарантованого відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «Юніон Стандарт Банк», за рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 200000 грн. (а.с. 22)

24.06.2016р. Фонд листом повідомив позивача про можливість отримання коштів починаючи з 30.06.2016р. у будь-якій найближчій філії ПАТ «ОТП БАНК». (а.с. 23)

Позивач, звернувшись до ПАТ «ОТП БАНК» дізнався, що до виплати йому призначено лише 302,64 грн, які він і отримав 06.07.2016р., що підтверджується квитанцією №500Т018ХJ2 від 06.07.2016р. (а.с. 24)

В свою чергу позивач вважає, що має право на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 200000 грн.

Судами встановлено, що на всі звернення позивача, Фонд відповідав про можливість звернення до банку-агента та отримання належних йому коштів, а саме 200000 грн, проте, звернувшись до ПАТ «ОТП БАНК» позивач дізнався, що у списках осіб, визначених для виплати коштів з розрахункових та депозитних рахунків, він не визначений, як вкладник, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач є вкладником в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому має право на отримання гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду. При цьому суди виходили з того, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Юніон Стандарт Банк».

Крім того, суди виходили з того, що відповідачем не доведено наявності підстав, визначених ст. 38 Закону №4452-VI для не включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зокрема, позивач взагалі заперечує факт укладення будь-яких договорів поворотної фінансової допомоги, надходження на його рахунок інших грошових коштів, ніж ті, які були внесені ним особисто, а також їх зняття з рахунку.

Щодо наявної в матеріалах справи заяви на видачу готівки у сумі 296000 грн, суди виходили з того, що остання не містить ані підпису позивача, ані підпису Уповноваженої особи Банку, які згідно п. 1.3 розділу IV Інструкції «Про касові операції в банках України» є обов`язковими реквізитами, а отже відповідачем не підтверджено факт звернення позивача до банку з метою отримання вказаних коштів, а тим паче фактичного їх отримання.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI), тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №4452-VI У разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно частин 1, 2 статті 27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затв. рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012р. №14, яке розроблено відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, передбачено процедуру визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, яка передбачає такі послідовні етапи: складення Уповноваженою особою Фонду Переліку та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого Переліку до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого Переліку Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями на формування Переліку в межах гарантованої суми відшкодування.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону №4452-VI вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Підставою для поширення на особу гарантій щодо відшкодування вкладу за рахунок Фонду, передбачених Законом №4452-VI, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника в особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту) чи банківського рахунку або які є власниками іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду на підставі статті 26 Закону №4452-VI підпадають особи, які є вкладниками в розумінні приписів статті 2 цього Закону, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018р. у справі №802/351/16-а (провадження №11-886апп18) та від 27.02.2019р. у справі №826/9960/15 (провадження №11-1403апп18).

Відповідно до частини 2 статті 37, частин 2 та 4 статті 38 Закону №4452-VI Фонд або його Уповноважена особа протягом дії тимчасової адміністрації зобов`язані забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону, та повідомити сторони за договорами про нікчемність цих договорів і вчинити дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Станом на дату внесення позивачем коштів на свій банківський рахунок (вчинення правочину з Банком) частина 3 статті 38 Закону №4452-VI передбачала, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункт 7); та що здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (пункт 9).

Таким чином, хоч Уповноважена особа Фонду відповідно до положень статей 37, 38 Закону №4452-VI і наділена правом проведення перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину.

При цьому висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом спричиняють застосування певних наслідків, зокрема щодо невключення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми відшкодування за вкладом за рахунок Фонду.

В ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачем та банком укладено договір банківського рахунку, позивач в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, Уповноважена особа Фонду протиправно не подала до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Крім того, в ході розгляду справи судами встановлено, що правочин за участю позивача до категорії нікчемних віднесено не було, інші передбачені Законом №4452-VI підстави для невиплати коштів відповідачем не доведені, а тому суди обгрунтовано прийшли до висновку, що передбачені законом підстави для обмеження задоволення вимог позивача як вкладника були відсутні.

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на віднесення правочину позивача до нікчемного відповідно до пункту 9 статті 38 Закону №4452-VI є безпідставними, оскільки доказів на підтвердження наведених обставин до касаційної скарги не надано і матеріали справи таких доказів також не містять. Натомість за правилами статті 27 Закону повний Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів, мав бути сформований відповідачем протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, що свідчить про допущення протиправної бездіяльності та наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандарт Банк» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2017р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

І.В. Желєзний