Справа № 320/5922/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року м. Київ справа №320/5922/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Ефект" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Ефект" (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у видачі позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, яке оформлене листом від 16 липня 2019 р. № 24662/10/10-36-40-03-09;

- зобов`язати відповідача видати позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за поданою заявою позивача від 27 червня 2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16 липня 2019 року відповідачем було винесено рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Зазначає, що з вищевказаним рішенням відповідача не погоджується, вважає його безпідставним, необґрунтованим та прийнятим за наслідками неналежного дослідження податковим органом поданих документів, а тому незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Твердження відповідача про ненадання позивачем окремих документів для отримання ліцензії не відповідає дійсності, оскільки такі документи було надано позивачем.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2019 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

29 листопада 2019 р. від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі. Стверджує, що виконувати роботи підвищеної небезпеки, експлуатувати (застосовувати) машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки суб`єкт господарювання може лише за наявності відповідних дозволів. Позивачем не було подано всіх необхідних документів, а в поданих містилися суперечності, які вимагали оформлення ліцензії щодо кожного місця торгівлі пальним.

Крім того, у відзиві представником відповідача заявлено також клопотання про заміну відповідача по справі на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 р. замінено відповідача у цій справі - Головне управління ДФС у Київській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

3 грудня 2019 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що висновки контролюючого органу не відповідають фактичним обставинам справи та не містять жодного посилання на відповідні докази.

16 березня 2020 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження. Представником відповідача було подано клопотання про залишення на розсуд суду питання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з поданими клопотаннями сторін протокольною ухвалою суду від 16 березня 2020 р. на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України вирішено здійснювати судовий розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

11 серпня 2020 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. 28 серпня 2020 р. від представника позивача надійшло клопотання про відкликання клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке було подано 11 серпня 2020 р. З урахуванням цього суд зазначає, що підстави для вирішення клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач зареєстрований як юридична особа з 14 жовтня 1999 р. за адресою: вул. Березанський шлях, буд. 42, м. Березань, Київська область, 07543.

Основними видами діяльності позивача є: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код КВЕД 45.20); роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (код КВЕД 45.32); неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 46.39); ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування (код КВЕД 95.11); ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання (код КВЕД 95.22); оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71); роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11); роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30); роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.52); вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41); інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (Код КВЕД 52.29); діяльність страхових агентів і брокерів (код КВЕД 66.22); надання в оренду вантажних автомобілів (код КВЕД 77.12).

6 травня 2014 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендодавець) та Приватним підприємством «Ефект» (далі - орендар) укладено договір оренди майнового комплексу АЗС.

Відповідно до вимог п. 1.1 розділу 1 договору оренди майнового комплексу АЗС орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язаний прийняти у тимчасове володіння та користування майновий комплекс АЗС, визначений у цьому Договорі, а також зобов`язується сплатити орендодавцю орендну плату.

Майновий комплекс АЗС, що передається в оренду за цим Договором, знаходиться за адресою: вул. Бойкова, м. Березань, 42/а, 07540.

27 червня 2019 р. позивачем подано заяву до відповідача на одержання ліцензії (дубліката ліцензії) на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: 07543, Київська область, м. Березань, вул. Березанський шлях, 42а.

До вказаної заяви позивачем додано наступний пакет документів:

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно;

- державний акт на право власності на земельну ділянку;

- довідки з відомостями про реєстратор розрахункових операцій;

- дозвол Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 2800.14.32;

- дозвол Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 2799.14.32;

- свідоцтво про державну реєстрацію об`єкта підвищеної небезпеки;

- платіжне доручення № 1960 про оплату вартості ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

- Договір оренди майнового комплексу АЗС від 6 травня 2014 р.;

- Додаткову угоду № 5 до Договору оренди майнового комплексу АЗС від 1 січня 2019 р..

16 липня 2019 р. відповідачем прийнято рішення № 24662/10/10-36-40-03-09 «Про результати розгляду документів». Цим рішенням позивача повідомлено, що до заяви позивачем не додані копії усіх документів, визначених частиною тридцять сьомою ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» із змінами та доповненнями, а саме: дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та дозвіл на початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Березанський шлях, 42а.

У зв`язку з цим відповідачем прийнято рішення про відмову в видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачу.

5 серпня 2019 р. позивачем до Державної фіскальної служби направлено скаргу на рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

28 серпня 2019 р. рішенням Державної фіскальної служби України № 41691/6/99-99-12-01-01-15 позивача повідомлено, що посадові особи відповідача при виконанні службових обов`язків діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

У відповідності до п. 3 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 р. №236, основними завданнями Державної фіскальної служби України є, крім іншого, реалізація державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2015 р. № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Законом України №2628-VІІІ від 23 листопада 2018 р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року № 481 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирали чинності з 1 липня 2019 року.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР розкрито, серед інших, наступні поняття: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі.

Порядок роздрібної торгівлі пальним встановлено ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Так, роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (роздрібна торгівля пальним).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Таким чином, законом чітко встановлено перелік документів які треба надати для отримання ліцензії, встановлено заборону щодо вимагання інших документів, крім зазначених у цьому Законі.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає, що підставою для відмови у видачі ліцензії рішенням відповідача від 16 липня 2019 р. № 24662/10/10-36-40-03-09 визначено порушення позивачем ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме відсутність таких документів: дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та дозвіл на початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Березанський шлях, 42а.

Так, за приписами статті 21 Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 21 Закону України "Про охорону праці" постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1107 затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - Порядок № 1107) .

Положеннями пункту 6 Порядку № 1107 встановлено, що дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається: роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

Нормами статті 21 Порядку № 1107 закріплено, що виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 7, здійснюються роботодавцем, виробником або постачальником на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Відповідно до пунктів 4, 6 Додатку 7 до Порядку № 1107 технологічне устаткування та його елементи магістральних газопроводів, нафтопроводів, продуктопроводів (нафтопродуктопроводів, аміакопроводів, етиленопроводів), систем газопостачання природного та зрідженого газу суб`єктам господарювання та до населених пунктів, систем промислового та міжпромислового збору нафти і газу, об`єктів нафтогазовидобувної промисловості, а також газовикористовуюче обладнання потужністю понад 0,1 МВт. та обладнання та захисні системи, призначені для експлуатації (застосування) у потенційно вибухонебезпечному середовищі відносяться до Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Аналіз наведених правових норм, дає підстави для висновку, що виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатація машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки здійснюється на підставі дозволу або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці в залежності від віднесення певного виду робіт підвищеної небезпеки та машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки до відповідного Переліку, який наведено в додатках 2,3, 6,7 Порядку № 1107.

Відповідно до вимог п. 14 Порядку № 1107 дія дозволу поширюється на всю територію України.

Матеріалами справи підтверджено, що до заяви позивача від 27 червня 2019 р. на одержання ліцензії (дубліката ліцензії) на право роздрібної торгівлі пальним було додано дозволи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 2800.14.32 та № 2799.14.32, згідно з якими надано дозволи позивачу виконувати роботи за адресою: 07540, Київська область, м. Березань, вул. Фрунзе, 20 (з терміном дії 6 серпня 2014 р. до 5 серпня 2019 р.

Суд враховує, що ці дозволи надано саме позивачу і вони є тими документами, про відсутність яких стверджує відповідач.

Щодо відмінностей у зазначенні адреси, вказаної у цих дозволах, та можливості їх врахування при видачі даної ліцензії суд зазначає про таке.

Суд звертає увагу, що згідно з вимогами ст. 4-1 ч. 8 абз. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» зміна найменування та місцезнаходження юридичної особи або прізвища, імені, по батькові та місця проживання фізичної особи-підприємця не є підставою для переоформлення документа дозвільного характеру.

Так, судом встановлено, що позивач при створенні був зареєстрований за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Фрунзе, 20. Разом з тим, у 2016 році позивачем було змінено своє місцезнаходження на іншу адресу, а саме: Київська область, м. Березань, вул. Березанський шлях, 42а, вказані обставини підтверджуються Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 червня 2013 р. та 29 травня 2019 р.

ПП «Ефект» було зареєстровано за адресою м. Березань, вул.. Фрунзе, 20. У 2016 р. ПП «Ефект» змінило місцезнаходження та було зареєстровано за адресою: м. Березань, вул. Березанський шлях, 42. Дозволи, які видавалися позивачу на ведення робіт підвищеної небезпеки, містили зазначення адреси м. Березань, вул.. Фрунзе, 20.

Суд зазначає, що оскільки дія дозволу поширюється на всю територію України, а зміна найменування та місцезнаходження юридичної особи не є підставою для переоформлення документа дозвільного характеру, тому висновок контролюючого органу про неподання дозволу на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та дозволу на початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на об`єкт за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Березанський шлях 42а є помилковим і не може бути підставою для відмови у видачі такої ліцензії.

Отже, позивачем на виконання вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" при зверненні із заявою до відповідача на одержання ліцензії (дубліката ліцензії) на право роздрібної торгівлі пальним було надано всі необхідні, визначені законодавством копії документів, з огляду на що, суд приходить до висновку, що відмова у видачі у видачі позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним є безпідставною та необґрунтованою, адже позивачем дотримано всіх встановлених законодавством вимог для отримання такої ліцензії.

Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача видати позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним відповідно до поданої заяви від 27 червня 2019 року, суд зазначає наступне.

Стосовно наявності у відповідача дискреційних повноважень в частині прийняття рішення за наслідком розгляду заяви про надання ліцензії суд зазначає, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ст.2 КАС України критеріям, адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

В той же час, адміністративний суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити конкретні дії лише за умови, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує.

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 809/1231/16 викладено висновок, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Наведений висновок, в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Ураховуючи те, що у судовому засіданні було встановлено протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, суд вважає можливим, з метою захисту порушеного права позивача задовольнити в частині зобов`язання відповідача видати позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним відповідно до поданої заяви від 27 червня 2019 року.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем протиправно було винесено рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, отже порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що податкове-повідомлення рішення є протиправним. Право позивача порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 25 жовтня 2019 р. № 2057 позивачем сплачено судовий збір на суму 3842 грн. 00 коп.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 3842 грн. 00 коп. підлягають стягненню на його за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Київській областіпро відмову у видачі позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 16 липня 2019 р. № 24662/10/10-36-40-03-09.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області видати позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним відповідно до поданої заяви від 27 червня 2019 року.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ - 43141377) на користь Приватного підприємства «Ефект» (код ЄДРПОУ - 30334673) судовий збір у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування сторін:

Позивач - Приватне підприємство «Ефект», адреса: вул. Березанський 42а, м. Березань, Київська область, 07543, код ЄДРПОУ - 30334673.

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби України, адреса: вул. Народного Ополчення, 5а, м. Київ,03151, код ЄДРПОУ - 43141377.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення тексту рішення - 28 серпня 2020 р.