Справа № 540/1574/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1574/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маренеро+" про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та стягнення коштів за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маренеро+", в якому просить стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Маренеро+" () у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 14396079,98 грн. (код платежу 1406010), до державного бюджету, отримувач: УК у м. Херсоні /м. Херсон/14060100, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959779, номер рахунку UА0021002 та по єдиному податку з юридичних осіб у сумі 920738,81 грн. (код платежу 18050300), до місцевого бюджету, отримувач: УК у м. Херсоні /м. Херсон/18050300, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959779, номер рахунку UА0021002, по адміністративним штрафам та іншим санкціям у сумі 510,00 грн. (код платежу 21081200), до державного бюджету, отримувач: УК у м. Херсоні /м. Херсон/21081200, банк отримувача -Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959779, номер рахунку UА0021002, та по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 170,00 грн., (код платежу 11021000), до зведеного бюджету, отримувач: УК у м. Херсоні /м. Херсон/11021000, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959779, номер рахунку UА0021002.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності у ТОВ "Маренеро+" () обліковується податковий борг на загальну суму 15 317 498,79 грн., а саме по:

1) податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 14396079,98 грн., який виник починаючи з 27.02.2020 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, що нараховані згідно:

податкового повідомлення-рішення (форма "Р") № від 30.08.2019 на суму 9756304,57 грн.;

податкового повідомлення-рішення № (форма "Р") № від 30.08.2019 на суму 2439076,14 грн.;

нарахованої пені (п.п.129.1.2 ст. 129 ПКУ) на суму 2198659,27 грн.;

податкового повідомлення-рішення № (форма "ПС") від 30.08.2019 року на суму 510,00 грн.;

податкового повідомлення-рішення № (форма «ПС») від 30.08.2019 року на суму 1530,00 грн.;

2) єдиному податку з юридичних осіб у сумі 920738,81 грн., який виник починаючи з 27.02.2020 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, що нараховані згідно

податкового повідомлення-рішення (форма "Р") № від 30.08.2019 року на суму 601272,42 грн.;

податкового повідомлення-рішення (форма "Р") № від 30.08.2019 року на суму 150318,10 грн.;

нарахованої пені (п.п. 129.1.2 ст. 129 ПК України) на суму 175083,94 грн.

Враховуючи переплату в сумі 5935,65 грн., борг складає 920738,81 грн.;

3) адміністративні штрафи та інші санкції: податкового повідомлення-рішення (форма "ПС") № від 30.08.2019 року на суму 510,00 грн.;

4) податку на прибуток приватних підприємств: податкового повідомлення-рішення (форма "ПС") № від 30.08.2019 року на суму 170,00 грн.

Також позивач вказує, що до боржника застосовувалися заходи стягнення, визначені ПК України. Згідно пп. 59.1 ст. 59 ПК України, боржнику вручено податкову вимогу від 15.12.2017 року № 11137-17 на суму 17000,00 грн. 15.12.2017 було прийнято рішення за № 11137-17 про опис майна у податкову заставу. Однак, вказані дії контролюючого органу не призвели по погашення податкового боргу, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути вказаний борг з відповідача.

Ухвалою від 22.06.2020 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою відповідачу встановлений строк для надання до суду відзиву на позов та усіх наявних доказів на спростування факту наявності податкового боргу.

13.07.2020 до суду від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що підготовка та написання позовної заяви, формування доказової бази відбувались з порушенням авторського права, з використанням програмного забезпечення, без обов`язкової ліцензії на використання комп`ютерної програми - дозволу на використання комп`ютерної програми на умовах, визначених ліцензією, наданого правовласником. Відповідно до п. 6 Порядку використання комп`ютерних програм в органах виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1433, придбання ліцензійних комп`ютерних програм або ліцензій на їх використання та інсталяція комп`ютерних програм органами виконавчої влади здійснюється з урахуванням потреби. При цьому здійснюється придбання і використання виключно ліцензійних комп`ютерних програм, які повинні мати відповідну ліцензію в паперовій та/або електронній формі та у разі наявності іншу документацію в паперовій та/або електронній формі, яка подається правовласником користувачам ліцензійних комп`ютерних програм. З урахуванням наведеного відповідач вказує, що сама позовна заява та додані до неї документи були виготовлені позивачем протиправно, з використанням програмного забезпечення без дозволу власника авторських прав на ці програми (комп`ютерне піратство). Просить суд, посилаючись на норми ч.1 ст. 74 КАС України, не брати до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Крім того, відповідач просить провести судове засідання з повідомленням сторін, зважаючи на той факт, що ціна позову складає 15317498,79 грн.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах, визначених частиною 4 статті 12 КАС України, а також у разі, якщо суд дійде висновку про складність справи, її значення для сторін, тощо.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідач мотивує клопотання тим, що ціна позову складає 15317498,79 грн., а отже є складною.

Суд не бере до уваги вказані доводи відповідача, вважає їх надуманими, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та прийняття на підставі них обґрунтованого рішення, а предмет спору, в свою чергу, не підпадає до справ, виключно які розглядаються і наводяться у статті 12 КАС України.

Таким чином, враховуючи незначну складність справи та значну кількість вже розглянутих подібних за своїм предметом справ, суд не вважає за доцільне розглядати справу за правилами спрощеного чи загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а тому відмовляє відповідачу у задоволенні даного клопотання.

03.08.2020 позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якій зазначено, що Головне управління ДПС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі використовує виключно ліцензійні комп`ютерні програми або програми вільного використання з відкритим кодом, як визначено в Концепції Державної цільової науково-технічної програми використання в органах державної влади програмного забезпечення з відкритим кодом, схваленій розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 №1588-р. Комп`ютерна техніка, придбана після 24 березня 2004 року (дата набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1433 "Про затвердження Порядку використання комп`ютерних програм в органах виконавчої влади") комплектується ліцензійним програмним забезпеченням відповідно до п.6 Порядку та п.5 доручення Кабінету Міністрів України від 01 червня 2010 року №28249/1 /1 -10 до листа МОН від 17.05.2010№ 1 /10-1189. Також, позивач вказує, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є, зокрема, обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України. Натомість, відповідач лише наводить приписи чинного законодавства, поряд з цим не доводить та не надає докази, що саме позивачем було порушено.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми податкового законодавства України, суд дійшов до наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маренеро+" () зареєстроване Херсонською міською радою Херсонської області 11.05.2017 за №020443 та взято на облік до ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі 12.05.2017.

Судом встановлено, що з інтегрованої картки платника податків та розрахунку податкового боргу убачається, що податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 14396079,98 грн., єдиний податок з юридичних осіб в сумі 920738,81 грн., адміністративні штрафи в сумі 510,00 грн. та податок на прибуток приватних підприємств в сумі 170,00 грн. самостійно відповідачем не сплачено у строки, встановлені податковим законодавством.

Також з матеріалів справи убачається, що на підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України, контролюючим органом була сформована податкова вимога від 15.12.2017 року № 11137-17 на суму 17000,00 грн.

Відповідно до статті 89 розділу II ПК України, контролюючим органом прийняте рішення від 15.12.2017 року № 11137-17 про опис майна відповідача у податкову заставу.

Вказані дії податкового органу не призвели до погашення відповідачем податкового боргу в повному обсязі, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи дані правовідносини суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Відповідно до пункту 1 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідно до положень ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що контролюючим органом сформовано податкову вимогу, яка направлена на адресу відповідача та отримана останнім.

Із часу направлення податкової вимоги до часу звернення з даним позовом до суду відповідач є постійним боржником, що підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків. Зазначена обставина звільняє податковий орган від необхідності повторного направлення податкової вимоги.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п.88.1 ст. 88 ПК України).

Підпунктами 89.1.1 та 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (п.89.3 ст. 89 ПК України).

З матеріалів справи убачається, що контролюючим органом приймалося рішення про опис майна відповідача у податкову заставу.

Докази не чинності вказаних податкової вимоги або рішення про опис майна у податкову заставу до суду не надані.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право, крім іншого, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з п.41.2 ст.41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (дивитися рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, пункт 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, пункт 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, пункт 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, пункт 37, від 25 листопада 2008 року).

В силу принципу пропорційності втручання в право особи безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном можливе лише за умови дотримання "справедливої рівноваги" між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що податковим органом дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Однак вказані дії позивача не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися контролюючим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Положеннями ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як вбачається із матеріалів справи, в банківських установах на ім`я відповідача відкриті поточні банківські рахунки, з яких може проводитись стягнення податкового боргу.

Станом на день розгляду справи відповідачем не подано жодних заперечень щодо суми податкового боргу, як і не надано доказів погашення вказаного боргу.

Наявність податкового боргу підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків. Крім того, податкові повідомлення-рішення відповідачем оскаржені не були.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано доказів сплати вищевказаного податкового боргу або інших доказів, спростовуючих наведені позивачем доводи щодо наявності податкового боргу, а посилання ТОВ "Маренеро+" на те, що підготовка та написання позовної заяви, формування доказової бази відбувались з порушенням авторського права, з використанням програмного забезпечення, без обов`язкової ліцензії на використання комп`ютерної програми не приймаються до уваги, як не підтверджені жодними письмовими доказами. Крім того, до компетенції адміністративного суду не належить повноваження перевірки законності використання комп`ютерних програм та фіксування порушень законодавства внаслідок такого використання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73 -78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Маренеро+" () у банках, що його обслуговують та кошти за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 14396079 (чотирнадцять мільйонів триста дев`яносто шість тисяч сімдесят дев`ять гривень) грн. 98 коп. (код платежу 1406010), до державного бюджету, отримувач: УК у м. Херсоні /м. Херсон/14060100, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959779, номер рахунку UА0021002, по єдиному податку з юридичних осіб у сумі 920738 (дев`ятсот двадцять тисяч сімсот тридцять вісім гривень) 81 коп. (код платежу 18050300), до місцевого бюджету, отримувач: УК у м. Херсоні /м. Херсон/18050300, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959779, номер рахунку UА0021002, по адміністративним штрафам та іншим санкціям у сумі 510 (п`ятсот десять гривень) 00 коп. (код платежу 21081200), до державного бюджету, отримувач: УК у м. Херсоні /м. Херсон/21081200, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959779, номер рахунку UА0021002, та по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 170 (сто сімдесят гривень) 00 коп., (код платежу 11021000), до зведеного бюджету, отримувач: УК у м. Херсоні /м. Херсон/11021000, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959779, номер рахунку UА0021002.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 111020300