Справа № 460/2755/19
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Махаринця Д.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2755/19 пров. № А/857/3963/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.Я., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Герман О.В.

представника апелянта: Юхименко Т.В.

представника позивача: Лавренчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №460/2755/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ Україна» до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

11.10.2019р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ Україна» (надалі ТзОВ «ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ Україна») звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2018р. № 996927/40360720 про відмову у реєстрації податкової накладної № 31 від 24.11.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, позивач просив суд, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 31 від 24.11.2017р.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2020р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Державної податкової служби у Рівненській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник апелянта Юхименко Т.В. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник позивача Лавренчук Т.В. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

31.03.2016р. позивач ТОВ «ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ Україна» (Орендодавець) в процесі господарської діяльності уклав договір з Представництвом «Тодіні Кострукціоні Дженералі С.П.А.» (Орендар) за №1 від 31.03.2016р. згідно якого Орендодавець протягом 2016-2017 років надав послуги оренди майна.

Так, 24.11.2017р., у зв`язку із виконанням умов договору, ТОВ «ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ Україна» склав податкову накладну №31 у зв`язку із наданням послуг оренди та лізингу будівельних, інженерно-будівельних машин і устаткування, конторських/офісних машин і устаткування (зокрема, комп`ютерів), інших машин, устаткування та майна у період з 01.01.2017р. - 31.10.2017р. загальним обсягом поставки без урахування ПДВ на суму 5 413 981,60 грн., ПДВ на суму 1 082 796,32 грн.

В п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010р. (з наступними змінами та доповненнями, надалі - Порядок №1246) передбачено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу

п.13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Із змісту п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України видно, що платник податку зобов`язаний скласти податкову накладу в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, саме на дату виникнення податкових зобов`язань та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Проте, реєстрація податкової накладної податковим органом згідно квитанції від 15.12.2017р. зупинена на підставі п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017р. №567.

За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД 77.32, 77.33, 77.39. У вказаній квитанції податковий орган запропонував платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1. п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

20.11.2018р. позивач подав повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинена зокрема, податкової накладної №31 від 24.11.2017р.

Так, вказане пояснення подано ТзОВ «ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ Україна» в межах 365 календарних днів, які настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування, як це передбачає п.15 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №117 від 21.02.2018р. (в редакції станом на час надання пояснень платником податків).

До повідомлення платником податків подано 11 додатків, в тому числі письмові пояснення, викладені у листі вих.№20/11-1/VG/18 від 20.11.2018р., а також копії договору оренди майна №1 від 31.03.2016р., акти надання послуг, оборотно-сальдові відомості по рахунку 361 за 01.11.2017р.-20.11.2018р. та по рахунку 631 за 01.11.2017р.-20.11.2018р., а також картку рахунку 361 за 01.01.2017р.-20.11.2018р.

Вказані документи прийняті податковим органом, що підтверджується відповідними квитанціями №1 та №2.

22.11.2018р. Комісією Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 996927/40360720, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №31 від 24.11.2017р. з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

При цьому, у графі додаткова інформація щодо ненадання платником податків копій документів, контролюючим органом зазначено: «Надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Зокрема, відсутні - додатки до договору (акти прийому-передачі майна в оренду), договір лізингу будівельних машин та устаткування, додаткові угоди оренди майна так як договір від 31.03.2016р. передбачає оренду терміном на один рік». (а.с. 12-13)

Судом першої інстанції встановлено, що позивач дізнався про прийняття такого рішення у травні 2019 року, шляхом отримання примірника у податковому органі, так як в програмному комплексі «MeDoc», який використовує товариство для відправлення в електронному вигляді звітності та реєстрації податкових накладних, відсутня інформація про таке рішення, а в суд з позовом звернувся 11.10.2019р. Тобто, в межах строку встановленого ст. 122 КАС України.

В п.74.2 ст.74 Податкового кодексу України видно, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України ( в редакції станом на час виникнення правовідносин.) передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього кодексу.

Проте, пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України ( в редакції станом на час виникнення правовідносин) зобов`язував контролюючий орган зазначити конкретний вид критерію.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017р. № 567.( далі Наказ № 567) ( який був чинний на час виникнення правовідносин).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що податковий орган в порушення вимог пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України не зазначив у квитанції про реєстрацію податкової накладної конкретного чіткого критерію оцінку ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН на підставі яких здійснено зупинення їх реєстрації, оскільки зазначив лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Наказ № 567.

Так, пункт 6 критеріїв Наказу № 567 містить у собі визначення двох різних критеріїв.

Тобто, контролюючий орган зобов`язаний був у квитанціях чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений в п.6 Наказу № 567, оскільки визначення конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься в даному наказі.

При цьому, в п. 1 вичерпного переліку документів встановленого Наказом № 567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у розрізі критеріїв ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є різний.

Отже, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежало від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків у Квитанції.

За правилами пп.18-20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Із змісту п.21 вказаного Порядку видно, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (зазначена у квитанції про зупинення пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Так, матеріалами справи встановлено, що на виконання вимог п.14, 15 Порядку № 117, позивач на підтвердження господарських операцій по ПН/РК, подав до контролюючого органу пояснення і копії вищезазначених документів щодо здійснення господарських операцій по податковій накладній від № 31 від 24.11.2017р. Проте, контролюючий орган не вказав ТзОВ «ЕЙЧСІІ КОСТРУЦІОНІ Україна» ні конкретного критерію, ні конкретного переліку документів, які необхідні для податкового органу для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутність станом на час прийняття оспорюваного рішення правової обґрунтованості та об`єктивності застосування механізму державного регулювання в частині визначення критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків, оскільки в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН не вказано, чіткого переліку документів які пропонуються надати позивачу, які були б достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, з аналізу даних норм законодавства видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН на підставі яких здійснено зупинення їх реєстрації. Вживання податковим органом загального посилання на п.6 Критеріїв Наказ № 567 є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Апелянт не спростував доводи позивача стосовно правильності оформлення позивачем податкової накладної, дотримання строків її подання та господарських операцій по яким зупинена реєстрація податкової накладної.

Крім того, апелянт не спростував та не обґрунтовує причини невиконання пп. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки не зазначив конкретного чіткого виду критерію оцінки ступеня ризиків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки податковий орган як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України. В квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не вказано чіткого переліку документів які були б достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. У випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Висновки колегії суддів узгоджуються з позицією яка викладена в постановах Верховного Суду у справах № 822/1817/18 від 23.10.2018 р., № 819/330/18 від 10.04.2020р., № 826/6528/18 від 18.09.2019р., № 815/2985/18 від 22.07.2019р.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки колегії суддів.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №460/2755/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.Я. Макарик

Суддя В.З. Улицький

Постанова складена в повному обсязі 31.08.2020р.