Справа № 580/3250/20
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року справа № 580/3250/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Головне управління, позивач) подало позов до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - управління юстиції, відповідач), в якому просить:

- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн від 31.07.2020 у виконавчому провадження № 62697583 неправомірними;

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн від 31.07.2020 у виконавчому провадження № 62697583.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що дії виконавця під час винесення оскаржуваної постанови є неправомірними, свідчать про порушення норм чинного законодавства, а постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн від 31.07.2020 у виконавчому провадження № 62697583 є протиправною, оскільки на виконання рішення суду, яке набрало законної вили 12.03.2020, Головним управлінням 02.04.2020 проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 та нараховано суму 30964,96 грн, що підтверджується розрахунком на доплату.

Разом з тим, Головне управління не наділено повноваженнями щодо самостійного розпорядження коштами фонду, а виконання рішення в частині виплати на момент набрання рішення суду законної сили, здійснювалось в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 після виділення коштів з Державного бюджету.

Окрім того відповідач наголосив, що відповідно до пункту 1 частини 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується за виконавчими документами по стягненню періодичних платежів.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 31.03.2020.

26 серпня 2020 року відповідач надіслав до суду копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 62697583 та клопотання про розгляд справи без участі представника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

27 серпня 2020 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Усними ухвалами Черкаського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, занесеними до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у порядку письмового провадження на підставі частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 580/3631/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2018, із розрахунку відсоткового значення розміру пенсії 90 % суми грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

За вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили 12.03.2020, видано виконавчий лист, який був звернутий до виконання через органи ДВС - відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та постановою від 31.07.2020 відкрито виконавче провадження № 62697583.

Державному виконавцеві відділу ДВС позивач направив, зокрема, листа від 11.08.2020 № 2300-0802-5/39356 про виконання рішення суду, який отриманий відповідачем 13.08.2019 та відповідно до якого Головне управління повідомило державного виконавця, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії 02.04.2020, за період з 01.01.2018, та нараховано суму 30964,96, однак її виплата буде здійснюватися відповідно до вимог Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31.07.2020 у виконавчому провадженні № 62697583 державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн на підставі статей 3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Оскаржувану постанову від 31.07.2020 відповідач направив до Головного управління супровідним листом № 9616, яка отримана позивачем 06.08.2020.

Позивач вважає такі дії державного виконавця неправомірними, а постанову такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ).

Згідно ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно зі статтею 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Отже, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 Закону № 1404-VIII, за умови, що примусове виконання рішення передбачає його справляння, є обов`язком державного виконавця.

Крім того, проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII в аспекті спірних правовідносин суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, одночасно з якою державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Як свідчать матеріали справи, відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 31.07.2020 розглянута заява про примусове виконання виконавчого листа № 580/3631/19, виданого 18.06.2020, та відкрито виконавче провадження № 62697583.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 62697583 старшим державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн.

Отже, в даному випадку старший державний виконавець діяв в межах та у спосіб, передбачений Законом №1404-VIII, зокрема частиною 4 статті 27.

Суд наголошує, що у даній справі не досліджується питання про правомірність дій та постанови державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 62697583 від 31.07.2020, а з`ясовується питання правомірності дій державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн від 31.07.2020 у виконавчому провадженні № 62697583 та її скасування.

Доводи позивача про те, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, суд вважає помилковими, адже виконавчий лист № 580/3631/19, виданий Черкаським окружним адміністративним судом 18.06.2020, стосується виконання судового рішення, що має зобов`язальний характер, тому положення пункту 1 частини 5 статті 27 Закону № 1404-VIII до спірних правовідносин не застосовуються.

Також, у державного виконавця були відсутні інші підстави, передбачені частиною 5 статті 27 Закону № 1404-VIII, не стягувати з боржника виконавчий збір.

Отже, з огляду на встановлені в цій справі обставини суд дійшов висновку, що на дату відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 580/3631/19, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 18.06.2020, у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не приймати постанову про стягнення виконавчого збору за вказаним виконавчим документом. Як наслідок, у відповідача були всі законні підстави для прийняття оскаржуваної постанови про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виконавчого збору.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз..

Зважаючи на те, що позовні вимоги Головного управління не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 271, 272, 287, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, );

2) відповідач - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 31.08.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк