Справа № 553/704/20
Суддя: Стрюк Л. І.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 553/704/20
Провадження № 2-а/545/83/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Терещенка Євгена Вікторовича про скасування постанови серії ДПО18 №957726 від 16.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 16.04.2020 року його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилався на те, що рухався по вул.Сакко в м.Полтаві, дотримуючись вимог Правил дорожнього руху виїхав на вул.Миру в бік проспекту Миру, де через деякий час був зупинений працівниками патрульної поліції. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення складена працівниками поліції з порушенням вимог законодавства, не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Поліцейським були проігноровані вимоги статтей 268, 278, 279, 280 КУпАП. Нескладання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало можливості висловити незгоду з вчиненим правопорушенням. Після розгляду справи інспектор прийняв оскаржувану постанову на місці, не сповістивши у встановленому законом порядку про час та дату розгляду справи, не опитавши свідків події, які знаходилися в його автомобілі, про що він неодноразово заявляв під час розгляду справи. За таких обставин був позбавлений можливості подати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

Просив постанову від 16.04.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а справу закрити.

У відзиві на позов відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав дорогу велосипедисту, що рухався зліва від нього по вул.Миру, м.Полтава, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР. Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та розгляд справи підтверджується відео фіксацією відеокамерою (бодікамерою) інспектора. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивача ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, тому посилання ОСОБА_1 на порушення порядку розгляду справи та порушення його прав є необґрунтованими. У задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Терещенко Є.В. у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі; у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Терещенком Є.В. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №957726 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адмінітсратвине стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Згідно з постановою, 16.04.2020 року близько 20 год. 25 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Agila д.н.з. НОМЕР_1 у м.Полтаві по вул.Сакко не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а саме не надав дорогу велосипедисту, що рухався з ліва від нього по вулиці Миру, чим порушив п.п.8.4 Правил дорожнього руху.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Контитуцією та законами України.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, зокрема друга і третя статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках ніж передбачено законом, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбаченого частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Отже, складання протоколу у випадках вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП діючим законодавством не передбачено, а відповідач по справі, діючи в межах наданих йому законом повноважень мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч. 2 ст. 8 Конституції України). Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена ч. 2 ст. 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом ст. 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, ч.1 ст.122 КУпАП передбачено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 8.4 Правил дорожнього руху передбачено поділ дорожніх знаків на групи. Знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть і перехрещень окремих проїзних частин, а також вузьких ділянок доріг.

Згідно з Правилами дорожнього руху знак 2.1 «Дати дорогу» інформує про те, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Знак 7.8 «Напрямок головної дороги» на перехресті застосовується із знаками 2.1-2.3.

На технічному записі з автомобільного відеореєстратора, який наданий відповідачем, вбачається, що автомобіль марки Opel Agila д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а саме не надав дорогу велосипедисту, що рухався зліва від нього по вул.Миру.

Враховуючи, що зазначена постанова винесена посадовою особою у межах повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується технічним записом з автомобільного відеореєстратора відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Будь-яких доказів на підтвердження викладених у позові обставин позивачем не надано; не встановлено таких обставин і під час судового розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Терещенка Євгена Вікторовича про скасування постанови серії ДПО18 №957726 від 16.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк