Справа № 540/2305/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 серпня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/2305/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Кисильова О.Й., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення з 26.06.2019 остаточного розрахунку грошового забезпечення при звільнені з військової служби ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.06.2019 до 26.06.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам п.п. 4, 7, 8 ч. 5 ст. 160, ч. 3 ст. 161 КАС України, з огляду на наступне.

Позивач всупереч п.п. 7, 8 ч. 5 ст. 160 КАС України не вказані відомості щодо вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, у разі їх здійснення та не зазначено наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.06.2019 до 26.06.2020,.

Втім, обраний позивачем спосіб захисту не призведе до поновлення порушеного права у повному обсязі, оскільки у даній категорії спорів належним способом захисту є стягнення грошових кошів із зазначенням суми, яку належить стягнути з відповідача за період з 26.06.2019 до 26.06.2020.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не додав до позову документу про сплату судового збору.

Натомість, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу № 910/4518/16, погодилася з висновком Верховного суду України (справа № 226/168/15-ц від 30.11.2016) щодо сплати судового збору при вирішенні спору про стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Так, вирішуючи питання по суті, Велика Палата Верховного Суду виклала наступну правову позицію: "середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважила, що розміщення норм статей 116, 117 Кодексу законів про працю України в розділі VII "Оплата праці" є логічно вмотивованим, оскільки ними встановлено відповідальність роботодавців за затримку виплат коштів винагороди за виконану працівниками роботу, які повинні бути виплачені при їх звільненні. Проте, таке розташування вказаних норм права не свідчить про належність середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до структури заробітної плати.

Отже, під час звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні належить сплачувати судовий збір.

Відповідно до положень ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено судовий збір - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання фізичною особою до суду адміністративного позову немайнового характеру, встановлений судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Відтак, позивачу належить сплатити судовий збір у сумі, розрахованій ним відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ціни позову, яка визначається заявленою сумою до стягнення.

Також позивач просить поновити строк звернення до суду, не зазначивши при цьому жодних обставин, які можна визнати поважними для поновлення строку, та не надавши жодних доказів з цього приводу, а також не вказавши дати, з якою законодавець пов`язує пропуск строку звернення до суду у даній категорії спорів.

За таких обставин позовна заява відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме: надати позовну заяву, уточнену відповідно до висновків, викладених у даній ухвалі; зазначити у позовній заяві відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися та зазначити наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати докази сплати судового збору, розрахованого від ціни позову.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи № 540/2305/20 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.Й. Кисильова