Справа № 640/19587/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 серпня 2020 року м. Київ № 640/19587/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

Громадської організації "Оболонська Січ"
до треті особиГоловного управління Держгеокадастру у м. Києві Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСПОРТ"
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Громадська організація "Оболонська Січ" з позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, треті особи: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРСПОРТ", в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Головного управління Держгеокадастру у м. Києві щодо внесення 08.11.2019 відомостей до Державного земельного кадастру в частині коду цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер :78:043:0018, місце розташування: місто Київ, Оболонський район, проспект Героїв Сталінграда, 45, за кодом КВЦПЗ "03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)";

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві вилучити з Державного земельного кадастру відомості про цільове призначення земельної ділянки, кадастровий номер :78:043:0018, місце розташування: місто Київ, Оболонський район, проспект Героїв Сталінграда, 45, за кодом КВЦПЗ "03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)";

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві відновити у Державному земельному кадастрі відомості про цільове призначення земельної ділянки, кадастровий номер :78:043:0018, місце розташування: місто Київ, Оболонський район, проспект Героїв Сталінграда, 45, за кодом КВЦПЗ "07.02 Для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту".

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, зокрема, відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До матеріалів позовної заяви позивачем додано клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору, яке обґрунтовано відсутністю коштів у позивача.

Проте, доказів, на підтвердження неможливості оплати судового збору та надмірного тягаря у вигляді суми судового збору позивачем суду не надано.

Так, вирішуючи вирішуючи по суті заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, підстави звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення чітко урегульовано законом, а передумовою застосування вказаних приписів законодавства є саме майновий стан особи, яка звертається з клопотанням про звільнення чи відстрочення сплати судового збору.

Суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору або його звільнення.

При цьому, згідно з приписами ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не може надавати привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи відсутність доказів позивача про скрутний майновий стан та відсутність коштів на сплату судового збору, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2020 - 2 102, 00 грн.

При цьому, ст. 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали судом встановлено, що позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, дві з яких є похідними, тобто сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даної позовної заяви становить 2 102, 00 грн., проте, матеріали справи не містять доказів сплати позивачем вказаної суми судового збору на рахунок Окружного адміністративного суду м. Києва.

Таким чином, позивачеві необхідно надати суду докази сплати судового збору, а саме квитанцію чи платіжне доручення на суму 2 102, 00 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною першою, другою та п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд визнати незаконними дії Головного управління Держгеокадастру у м. Києві щодо внесення 08.11.2019 відомостей до Державного земельного кадастру в частині коду цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер :78:043:0018, місце розташування: місто Київ, Оболонський район, проспект Героїв Сталінграда, 45, за кодом КВЦПЗ "03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)".

Тобто, з наведеного вбачається, що спірні дії було вчинено 08.11.2019, разом з тим, до суду позивач звернувся лише 17.08.2020 засобами поштового зв`язку.

Враховуючи, що загальний строк звернення до адміністративного суду становить 6 місяців, то граничною датою звернення позивача до суду з даним позовом було - 09.06.2020.

Отже, позивач звернувся до суду з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду чи визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

З урахуванням викладеного суд, прийшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду та

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Громадської організації "Оболонська Січ" залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений строк, до позовної заяви будуть застосовані наслідки визначені п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Вєкуа