Справа № 826/7336/18
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

02 вересня 2020 року м. Київ№ 826/7336/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., під час розгляду, у порядку спрощеного провадження, адміністративної справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода"

до Міністерства юстиції України

треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ,

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "УЗИН"

про визнання протиправним та скасування наказу від 15.03.2018 № 727/5,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу від 15.03.2018 № 727/5.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без виклику учасників справи, залучено до участі у славі у статусі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 .

Ухвалою від 05.09.2018 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "УЗИН".

Ухвалою від 19.11.2018 зупинено провадження в адміністративній справі до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі № 826/4214/18.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.11.2018 та направлено справу до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

ОСОБА_14 , відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "УЗИН" були подані заяви про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позовні вимоги є похідними від приватно - правових вимог.

Позивачем надано суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі у яких зазначено про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом перевірки в цій справі є дотримання відповідачем як суб`єктом владних повноважень під час виконання покладених на нього законом публічно - владних управлінських функцій встановленого законом порядку прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема, правомірність скасування реєстрації похідного речового права - прав користування земельними ділянками.

Розглядаючи справу, суд врахував висновки постанов Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, від 19.06.2019 у справі № 802/385/18-а та від 30.01.2020 у справі № 826/5968/17 та прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі, виходячи з наступних підстав.

Вимогами у цій справі є визнання протиправним і скасування наказу Міністерства юстиції України про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельних ділянок, у зв`язку з порушенням права позивача на земельні ділянку іншою особою, за якою було зареєстровано аналогічне право на ті самі земельні ділянки.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Водночас помилковим є застосування статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, і господарських чи цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно (право оренди на спірні земельні ділянки), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про скасування державної реєстрації ухвалене за скаргою іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою позивача з наказом відповідача від 15.03.2018 № 727/5 у частині скасування реєстраційних дій щодо державної реєстрації права оренди позивача на належні третім особам з 1 по 29 земельні ділянки у селі Олійникова Слобода Білоцерківського району Київської області, які були прийняті протягом 2016-2018 років.

Тобто, предметом спору у цій справі є визнання права оренди на нерухоме майно, оскільки зазначені позовні вимоги приводять до вирішення питання про наявність у позивача права оренди земельних ділянок у селі Олійникова Слобода Білоцерківського району Київської області.

Таким чином, даний спір, щодо оскарження наказу Міністерства юстиції України від 15.03.2018 № 727/5, яким скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку. Участь Міністерства юстиції України в якості співвідповідача у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про скасування наказу Міністерства юстиції України безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельних ділянок з орендодавцями, які заперечують законність дій державного реєстратора з реєстрації за позивачем права оренди на земельні ділянки, які перебувають у їх власності. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору його слід вирішувати за правилами господарського чи цивільного судочинства.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 238, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійникова Слобода" до Міністерства юстиції України, треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , Товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс "УЗИН" про визнання протиправним та скасування наказу від 15.03.2018 № 727/5.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи, в залежності від суб`єктного складу сторін, віднесено до юрисдикції суду, який спеціалізується на розгляді цивільних або господарських справ.

Згідно з частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов