Справа № 240/9658/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9658/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Г.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

01 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2019 позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

02 квітня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 25 серпня 2020 року було прийнято ухвалу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал", за результатами якої складено акт від 26.03.2019 №1988/06-30-50-12.

Перевіркою встановлено несвоєчасність сплачення узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 510367,85 грн (понад 148 і більше днів). А саме: виникнення податкового боргу - 22.07.2018 (сума 47723,60 грн.); виникнення податкового боргу - 31.07.2018 (сума 128418 грн); виникнення податкового боргу - 31.08.2018 (сума 121887 грн); виникнення податкового боргу - 13.09.2018 (сума 1840 грн); виникнення податкового боргу - 18.09.2018 (сума 21793,75 грн); виникнення податкового боргу - 01.10.2018 (сума 183706 грн); виникнення податкового боргу - 02.10.2018 (сума 4999,5 грн). Податковий борг в розмірі 510367,85 грн поступово сплачено Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" згідно з переліком платіжних доручень в акті перевірки, починаючи з 31.01.2019.

На підставі встановленого порушення та у відповідності до п.126.1 ст.126 ПК України, контролюючим органом прийняте податкове повідомлення-рішення від 17.04.2019 № про застосування штрафних санкцій у сумі 102 073,56 грн (у розмірі 20% від суми сплаченого податкового боргу).

Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" податкове повідомлення-рішення від 17.04.2019 № було оскаржено в адміністративному порядку до ДФС України. Проте рішенням від 20.06.2019 № 28206/6/99-99-11-06-01-25 скаргу позивача залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України).

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (п.31.1 ст.31 ПК України).

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем не заперечувався факт сплати підприємством визначеного актом камеральної перевірки податкового зобов`язання в сумі 510 367,80 грн згідно з переліком платіжних доручень та те, що це зобов`язання (податковий борг) є узгодженим. Також і не заперечується факт прострочення сплати податкового боргу, який виник відповідно 22.07.2018 (сума 47723,60 грн.), 31.07.2018 (сума 128418 грн), 31.08.2018 (сума 121887 грн), 13.09.2018 (сума 1840 грн); 18.09.2018 (сума 21793,75 грн), 01.10.2018 (сума 183706 грн), 02.10.2018 (сума 4999,5 грн).

Водночас, позивач вважає, що, оскільки Міським комунальним підприємством "Бердичівводоканал" вже сплачено податковий борг з ПДВ до бюджету, що підтверджується матеріалами справи №240/5683/18, яка перебувала в провадженні Житомирського окружного адміністративного суду (під час розгляду справи сплачено 1 020 167,20 грн ПДВ, штрафу та пені), та рішенням у цій справі від 12 березня 2019 року, яким стягнуто залишок податкового боргу в розмірі 57253,83 грн, відтак, застосування штрафних санкцій оспорюваним податковим повідомленням-рішенням на штрафні санкції, які вже сплачені позивачем, є неправомірним. Зазначає, що податковий борг в сумі 57253,83 грн, який складається із пені та штрафу, сплачено згідно платіжних доручень №2257 від 12.03.2019, №2268 від 14.03.2019, №2278 від 18.03.2019, №2283 від 20.03.2019.

Однак, колегія суддів вважає вказані доводи помилковими, оскільки відповідальність платника податку згідно з п.126.1 ст.126 ПК України наступає у разі, коли він не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому узгодженим грошовим зобов`язанням є податковий борг, який складається, в тому числі зі штрафу та пені.

Колегія суддів наголошує, що підприємством не оспорювався факт наявності податкового боргу перед бюджетом в сумі 510 367,80 грн та його поступового погашення в період з 31.01.2019 по 21.03.2019. Більш того, позивачем в позові самостійно зазначено про сплату його частини в розмірі 57253,83 грн згідно платіжних доручень №2257 від 12.03.2019, №2268 від 14.03.2019, №2278 від 18.03.2019, №2283 від 20.03.2019.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не досліджено узгодженість сум по сплаті грошових зобов`язань з ПДВ, оскільки граничні строки були в 2018 році, як зазначено в акті камеральної перевірки, а сплата відбувалась з січня 2019 року.

Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Суд зауважує, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

При цьому, апелянтом не надано доказів, що спростовують протиправність нарахування штрафних санкцій.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 17.04.2019 № на суму штрафних санкцій у сумі 102 073, 56 грн є правомірним і скасуванню не підлягає.

При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Натомість, оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Бердичівводоканал" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.