Справа № 640/18933/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2020 року м. Київ № 640/18933/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі:

за позовом ОСОБА_1
до Восьмої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора Прокуратури міста Києва Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

УХВАЛИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 звернувся із позовом Восьмої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур створеної при Офісі Генерального прокурора, Прокуратури міста Києва, Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Восьмої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 14.07.2020 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації, зобов`язати Генерального прокурора призначити ОСОБА_1 уповноважену кадрову комісію та час (дату) проведення співбесіди, як етапу проведення атестації.

Разом із позовною заявою, позивач подав заяву про забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення дії рішення Восьмої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 14.07.2020 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами проведення співбесіди до набрання законної сили рішенням по суті справи за його позовом до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора, Восьмої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, прокуратури міста Києва про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення вказаної кадрової комісії, зобов`язання проведення належного етапу атестації та заборонити прокуратурі міста Києва в особі її уповноваженого керівника видавати наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури міста Києва на підставі рішення Восьмої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 14.07.2020 про неуспішне проходження ним атестації за результатами проведення співбесіди до набрання законної сили рішенням по суті справи за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора, Восьмої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, прокуратури міста Києва про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення вказаної кадрової комісії, зобов`язання проведення належного етапу атестації.

Так, заява обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є протиправним та немотивованим, оскільки відповідно до п. 6 Розділу І «Загальні положення» Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу про звільнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру». Оскаржуваний наказ позивач вважає протиправним, так як члени комісії у порушення вимог пункту 12 Порядку не досліджували рівень професійної компетенції позивача, а були зведені до використання скарг шестирічної давності. Крім того, позивача не було ознайомлено із скаргами 2014 року, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог Оскільки питання правомірності оскаржуваного рішення є предметом розгляду даної справи, отже задоволення заяви про забезпечення позову фактично буде розглядом позовних вимог по суті, що не відповідає призначенню правового інституту забезпечення адміністративного позову.

Позивачем до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Оцінюючи доводи позивача суд зазначає, що законодавство передбачає ефективні засоби відновлення в судовому порядку прав незаконно звільненої особи роботодавцем: 1) рішення суду про поновлення на посаді підлягає до негайного виконання; 2) за весь час вимушеного прогулу на користь незаконно звільненої особи стягується середній заробіток; 3) у випадку затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді особа вправі позиватися про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду. За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави стверджувати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, оскільки вирішення вказаного питання у запропонований позивачем спосіб на даній стадії фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур