Справа № 120/2130/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

02 вересня 2020 р. Справа № 120/2130/20-а
Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 ,

до: ОСОБА_1 ,

про: стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ухвалою від 28.05.2020 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та запропоновано позивачу у 7-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвалою від 10.07.2020 вирішено продовжити строк виконання ухвали суду від 28.05.2020 на 10 (десять) днів з дня отримання даної ухвали суду від 10.07.2020.

18.08.2020 представником позивача подано позовну заяву у новій редакції.

Ознайомившись з позовною заявою у новій редакції, встановлено, що недоліки, визначені в ухвалі від 28.05.2020, представником позивача усунуто в повному обсязі.

Разом із тим, визначаючись відносно питання щодо відкриття провадження у даній справі, судом встановлено обставини, які перешкоджають вирішенню даного питання.

Зокрема, встановлено, що як первинна позовна заява, так і позовна заява у новій редакції подані від імені військової частини НОМЕР_1 представником за довіреністю - О.Ященко.

В той же час, положеннями частини 2 статті 160 КАС України визначено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 статті 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

При цьому, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника (частина 3 статті 55 КАС України).

Відповідно до частини 4 статті 55 КАС України держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Водночас, підпунктом 19 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України передбачено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

Разом із тим, згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Таким чином, законодавець розмежував поняття "самопредставництво" та "представництво", які передбачають участь, зокрема, органу державної влади у справі через свого керівника, іншу уповноважену особу відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (тобто в порядку самопредставництва) або ж через представника.

Відтак, самопредставництво органу державної влади в адміністративній справі може здійснюватися лише особами, коло яких визначено частиною 3 статті 55 КАС України.

При цьому, у разі застосування інституту самопредставництва повноваження особи, яка від імені органу державної влади подає (підписує) позовну заяву (клопотання, скаргу тощо), повинні бути підтверджені належними документами (для прикладу, статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) тощо).

Аналогічні висновки містяться і в ухвалах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі №480/1886/19, від 06 березня 2020 року у справі №260/579/19, від 26 березня 2020 року у справі №520/9703/19 та ряду інших.

В даному ж випадку, як уже зазначалось вище, позовну заяву від імені військової частини НОМЕР_1 підписано представником військової частини НОМЕР_1 - Ященком О.М.

При цьому, на підтвердження повноважень Ященка О.М. як особи, яка може діяти від імені військової частини НОМЕР_1 в порядку представництва (самопредставництва), надано копію довіреності, згідно із якою військова частина НОМЕР_1 уповноважила ОСОБА_2 бути представником, зокрема й у адміністративних судах.

Однак, дана довіреність не може вважатися документом, що підтверджує повноваження представника відповідно до наведених вище приписів.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином, обставини того, що ОСОБА_2 не наділений повноваженнями щодо представництва (самопредставництва) органу державної влади, а також відсутність доказів того, що ОСОБА_2 має статус адвоката, в сукупності дають підстави для висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу разом із документами, що подані з позовною заявою.

Разом із тим, слід враховувати, що частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права військової частини НОМЕР_1 на звернення до суду, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу надати докази на підтвердження наявності у ОСОБА_2 повноважень представляти інтереси військової частини НОМЕР_1 (для прикладу, статут, положення, трудовий договір (контракт) тощо) чи/або докази наявності у ОСОБА_2 права на зайняття адвокатською діяльністю.

Керуючись ст. 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, шляхом:

- надання доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 повноважень представляти інтереси військової частини НОМЕР_1 (для прикладу, статут, положення, трудовий договір (контракт) тощо) чи/або доказів наявності у ОСОБА_2 права на зайняття адвокатською діяльністю.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна