Справа № 640/1378/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні доказів

28 серпня 2020 року м. Київ № 640/1378/20

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шулежко В.П., розглянувши заяву про забезпечення доказів, подану в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії Генеральної прокуратури України про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач 1), Першої кадрової комісії Генеральної прокуратури України (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 17.12.2019 № 1122-вк в частині виключення заступника начальника відділу організації представництва інтересів держави, протидії корупції у військовій сфері та в оборонно-промисловому комплексі в регіонах управління представництва інтересів держави у воєнній сфері Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України полковника юстиції ОСОБА_1 з 31.12.2019 із списків особового складу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України;

- визнати протиправним та скасувати рішення першої кадрової комісії Генеральної прокуратури України про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту щодо анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, прийнятого у формі протоколу №5 від 29.10.2019;

- зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в органах прокуратури України з 31.12.2019;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 31.12.2019 і до моменту фактичного поновлення на посаді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення доказів.

Заява обґрунтована, тим що 10.03.2020, 07.04.2020 та 08.07.2020 відповідачем 1 подано до суду заперечення та два відзиви на позовну заяву. У якості додатків до відзиву від 08.07.2020 відповідачем 1 долучено копію наказу Офісу Генерального прокурора №1515ц від 11.06.2020 «Про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 17.12.2019 №1122-вк». Зазначеним наказом внесені зміни до наказу Генерального прокурора від 17.12.2019 №1122-вк, а саме: «у вступній частині слова статтями 9, 41 Закону України «Про прокуратуру» замінено словами статтею 9 Закону України «Про прокуратуру».

Разом з тим позивач зазначає, що п.1 наказу Генерального прокурора від 17.12.2019 №1122-вк викладено в іншій редакції, а саме виключено словосполучення звільнити з військової служби і підставу прийняття оскаржуваного рішення (ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу») та зазначено про звільнення позивача з посади.

Так, на думку позивача, зміна первинної редакції оскаржуваного наказу свідчить про намагання Офісу Генерального прокурора ускладнити процес доказування у справі, створити перепони для оперативного судового захисту та відновлення законних прав позивача.

Розглянувши подану заяви, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно з частиною 1 статті 116 КАС України, у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Тобто Інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Суд вважає що заявлений позивачем спосіб забезпечення доказів шляхом заборони вносити зміни до оскаржуваного наказу не відповідає вимогам встановленим статтею 115 КАС України, оскільки ним не доведено того, що вчинення відповідачем 1 відповідних дій призведе до втрати чи пошкодження такого доказу або наявність обставин які свідчили б про небезпеку того, внесені зміни в оскаржуваний наказ матимуть вплив на права позивача в межах заявлених позовних вимог.

Водночас, суд зазначає, що у разі незгоди позивача із наказом, яким внесено зміни до оскаржуваного наказу, він не позбавлений права на його оскарження.

Також суд звертає увагу, що справа розглядається не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

Відтак, на думку суду, позивачем не доведено та не надано переконливих доказів стосовно того чи будуть вчинятися дії відповідачем 1 щодо внесення відповідних змін до оскаржуваного наказу Генерального прокурора від 17.12.2019 №1122-вк і яким чином внесені зміни матимуть вплив на права позивача.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення доказів, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог щодо забезпечення доказів, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 114-117, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення доказів в адміністративній справі відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко