Справа № 520/11041/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 р. №520/11041/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М. розглянувши в порядку письмового позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - Міжрайонна спеціалізована офтальмологічна медико - соціальна експертна комісія про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 10 пов.,м. Харків,61022), третя особа - Міжрайонна спеціалізована офтальмологічна медико - соціальна експертна комісія (вул. Трінклера, 3, м. Харків, 61000) в якому просить суд:

- визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Березньова Артема Сергійовича неправомірними щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2020 року ВП № 62311009 державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Березньова Артема Сергійовича по виконавчому листові № 520/9611/19 від 02.06.2020 р. виданого Харківським окружним адміністративним судом;

- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийняти виконавчий лист для подальшого виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.07.2020 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа, що виданий Харківським окружним адміністративним судом у справі № 520/9611/19. Проте, позивач вважає, що рішення суду не виконане, заходів примусового виконання рішень відповідачем не вжито, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню.

На адресу суду відповідачем надано відзив на позов, в якому зазначив, що оскаржувальна позивачем постанова прийнята у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження", а сам державний виконавець при виконанні рішення суду діяв в межах наданих йому повноважень, не порушуючи прав та інтересів сторін виконавчого провадження. В задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Третя особа правом надати пояснення не скористалась.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №520/9611/19 скасовано рішення Міжрайонної спеціалізованої офтальмологічної медико-соціальної експертної комісії про невизнання ОСОБА_1 інвалідом, яке викладене у довідці № 18 "Про невизнання інвалідом" від 07.08.2019 року та зобов`язано Міжрайонну спеціалізовану офтальмологічну медико-соціальну експертну комісію (вул. Трінклера, 3, м. Харків, 61000) повторно, з урахуванням висновків суду, призначити та провести огляд ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Позивачем було отримано виконавчий лист по справі №520/9611/19 та пред`явлено для примусового виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

16.06.2020 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Березньовим Артемом Сергійовичем відкрито виконавче провадження № 62311009, про що винесено відповідну постанову згідно виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у вказаній справі.

30.06.2020 року боржником, Міжрайонною спеціалізованою офтальмогічною медико- соціальною експертною комісією, до відділу виконавчої служби на виконання рішення суду було надано наказ про створення комісії № 36 від 24.06.2020 року з метою огляду стягувана ОСОБА_1 ; протокол сумісного засідання Міжрайонної спеціалізованої офтальмогічної медико-соціальної експертної комісії КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» та акт огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 (дата огляду 25.06.2020).

На підставі зазначених документів 07.07.2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №62311009 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону країни «Про виконавче провадження», а саме фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач вважаючи, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання судового рішення боржником порушує право позивача на належне та повне виконання рішення суду, яке набрало законної сили, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам у справі, суд зазначає таке.

Відповідно статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 передбачає, серед іншого, обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Також, ч. 3 ст. 18 Закону № 1404 визначено права виконавця, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст.13 Закону).

Частиною 1 ст.63 Закону № 1404 передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404).

Згідно з ч.2 ст. 39 Закону № 1404 постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

З аналізу наведених норм видно, що обов`язковою умовою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є встановлення державним виконавцем факту дійсного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №520/9611/19 зокрема, зобов`язано Міжрайонну спеціалізовану офтальмологічну медико-соціальну експертну комісію (вул. Трінклера, 3, м. Харків, 61000) повторно, з урахуванням висновків суду, призначити та провести огляд ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Вказане рішення суду набрало законної сили та є обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Як свідчать матеріали справи, 30.06.2020 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/9611/19 боржником було подано до відділу виконавчої служби наказ про створення комісії № 36 від 24.06.2020 року з метою огляду стягувана ОСОБА_1 ; протокол сумісного засідання Міжрайонної спеціалізованої офтальмогічної медико-соціальної експертної комісії КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» та акт огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 (дата огляду 25.06.2020).

07.07.2020 року відповідачем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 62311089 на підставі п.9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

При вирішенні спору суд бере до уваги, що наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка розроблена відповідно до Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження, інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.10 Розділу ІХ (Виконання рішень немайнового характеру) Інструкції (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 1825/5 від 01.06.2020), у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Доказів складання державним виконавцем такого акта, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №520/9611/19 відповідачем до суду не надано.

Отже, державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №62311089 від 07.07.2020 без попереднього складення акта, яким би було встановлено та зафіксовано повне фактичне виконання рішення суду боржником.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час судового розгляду справи відповідач, який є суб`єктом владних повноважень не довів наявності беззаперечних підстав для прийняття оскаржуваної постанови, що дає суду, підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Березньова Артема Сергійовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2020 року ВП № 62311009.

Щодо заявленої позивачем вимоги про зобов`язання Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийняти виконавчий лист для подальшого виконання, суд зазначає наступне.

Нормами Закону №1404 закріплені права та обов`язки учасників виконавчого провадження, в тому числі державного виконавця щодо вчинення процесуальних дій з виконання відповідного виконавчого документа.

Суд зауважує про те, що стаття 41 вказаного Закону містить імперативну норму, яка регламентує дії державного виконавця та встановлює спеціальні строки для вчинення державним виконавцем відповідних процесуальних дій у разі визнання судом недійсною постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Так, згідно частини першої статті 41 Закону №1404, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

При цьому суд не може самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Разом з тим, на день постановлення цього рішення судом не встановлено обставин, які вказують на можливе ухилення відповідача від вчинення дій на виконання покладених на нього повноважень.

У зв`язку з наведеним, вимога позивача визнається передчасною, а отже такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору та судом не встановлено понесення сторонами інших судових витрат їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 242 246, 250, 251, 255, 260-263, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - Міжрайонна спеціалізована офтальмологічна медико - соціальна експертна комісія про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Березньова Артема Сергійовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2020 року ВП № 62311009.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2020 року ВП № 62311009 державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Березньова Артема Сергійовича по виконавчому листові № 520/9611/19 від 02.06.2020 р. виданого Харківським окружним адміністративним судом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя О.М.Тітов