Справа № 760/8756/20
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/8756/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Машевській О.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Дерев`янко Олени В`ячеславівни про скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

07.04.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ДПП про скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 24.03.2020 року, рухаючись транспортним засобом «TOYOTA COROLLA», по просп. Перемоги у м. Києві був зупинений інспектором патрульної поліції, якому ним пред`явлено посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТС, після чого його повідомили про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510,00 грн., однак жодної постанови вручено не було.

Про винесення інспектором Дерев`янко О.В. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2287627, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн., за перевищення водієм транспортного засобу встановлених обмежень швидкості руху, він дізнався через «Електронний кабінет»

Правил дорожнього руху не порушував, їхав з дозволеною швидкістю, а постанову вважає незаконною, протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Тому просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову серії ЕАК № 2287627 від 24.03.2020 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача інспектора роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Дерев`янко Олену В`ячеславівну.

Учасникам справи було визначено строк на подання відзиву.

Відповідач - ДПП копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками отримав 01.06.2020 року (а.с. 34), відповідач - інспектор Дерев`янко О.В. копію ухвали про відкриття провадження отримав 26.05.2020 року (а.с. 31), відзиви на позовну заяву у встановлений судом строк не подавали.

28.05.2020 року на виконання Ухвали від 09.04.2020 року до суду надійшла копія постанови серії ЕАК № 2287627 (а.с.. 32-33).

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Частиною 6 цієї статті визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.03.2020 року інспектором Дерев`янко О.В. було складно постанову, серії ЕАК № 2287627, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн., за рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, тобто за порушення п. 17.1 ПДР України (а.с. 33), а не за перевищення водієм транспортного засобу встановлення обмеженої швидкості руху, як зазначено в електронному кабінеті позивача (а.с. 4).

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Згідно п. 17.1 на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів крім таксі на цій смузі.

З матеріалів справи вбачається, що в електронному кабінеті позивача зазначено, що він вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП - перевищення водієм транспортного засобу встановлення обмеженої швидкості руху (а.с. 4), а саму постанову взагалі не отримував.

Позивач не погоджується з притягненням його до адміністративної відповідальності та з постановою інспектора та зазначає, що він не порушив жодних ПДР та їхав з дозволеною швидкістю.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі по справі - ДПП та інспектор роти № 5 батальйону № 1 УПП у м. Києві Дерев`янко О. В. відзиви на позовну заяву у встановлений судом строк не подали, будь-яких доказів, крім копії оскаржуваної постанови, суду не надали.

Крім того, у п. 9 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 24.03.2020 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Дерев`янко Олени В`ячеславівни про скасування постанови, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2287627 від 24 березня 2020 року, винесену інспектором роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Дерев`янко Оленою В`ячеславівною (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: