Справа № 686/17025/20
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/402/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/17025/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. На обґрунтування вимог вказує, що 17.06.2020 року винесено постанову серії ЕАМ №2696744, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 грн. за недотримання вимог п.п. 22.5 ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає що не порушував вимоги ПДР України, вказує, що працівник поліції неправомірно виніс оскаржувану постанову, оскільки у нього був дозвіл №2020-30 на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти, вимірювання з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку №879, тому просить поновити строк для подання позову, так як перебував у рейсі до 02.07.2020 року, постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати, стягнути з відповідача судовий збір та повернути сплачений ним адміністративний штраф.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просять їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.06.2020 року винесено постанову серії ЕАМ №2696744, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 грн. за недотримання вимог п.п. 22.5 ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух», а саме: 17.06.2020 року о 04:58 год. у м. Запоріжжя, вул. Космічна 140, водій керуючи тз перевозив великогабаритний вантаж, а саме комбайн Johnn Deere 9860ts габарити якого перевищують дозволені без відповідного дозволу.

Дані обставини підтверджуються копією постанови, наявною в матеріалах справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно п. 11 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, згідно п.22.5. ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.1 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» затверджених постановою КМ України від 18 січня 2001 року № 30 , вони встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Згідно визначення зазначеного в п.2 Правил - транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

Відповідно до п.21 Правил вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу попереду чи позаду більш як на 1 метр або з боків більш як на 0,4 метра від його переднього чи заднього габаритного ліхтаря, позначається сигнальними щитками "Негабаритний вантаж" розміром 400 х 400 міліметрів з нанесеними на них по діагоналі почергово світловідбивними смугами завширшки 50 міліметрів білого і червоного кольору, які встановлюються попереду та позаду вантажу, а також ліхтарями: попереду - білого і позаду - червоного кольору (не менше ніж по два), з боків - оранжевого кольору (не менше ніж по чотири з кожного боку), які розміщуються на крайніх зовнішніх частинах негабаритного вантажу.

Згідно п. 4 Правил, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 25 Правил забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

У позивача був наявний дозвіл №2020-30 НГ з терміном дії від 08.06.2020 року по 07.07.2020 року на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, однак інспектором він не був прийнятий до уваги, що призвело до винесення неправомірної постанови.

Відповідно до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні Затвердженої постановою КМУ від 27.06.2007 р. №879, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

У даному випадку вимірювання з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є порушенням Порядку №879.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки до цієї статті, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Відтак, суд вважає, що відповідач виніс оскаржувану постанову не встановивши дійсні обставини справи, не зібравши належних та допустимих доказів на її обгрунтування, що призвело до порушенням вимог законодавства.

Згідно ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Оскільки позивачем було пропущено строк звернення до суду з поважної причини, а тому такий необхідно поновити.

Таким чином, суд вважає, що твердження позивача, викладені ним в позовній заяві є обґрунтованими та підставними, що було встановлено під час слухання справи, а тому винесена постанова є незаконною, неправомірною та підлягає скасуванню. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В решті позову слід відмовити.

Щодо вимоги про повернення ОСОБА_1 адміністративного штрафу в сумі 510 грн., сплаченого ним 02.07.2020 року на рахунок відповідача, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки не може бути предметом розгляду у даному провадженні, так як є передчасною, у зв`язку із тим, що позивач не звертався до відповідача з такою вимогою і не отримав відмову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 241, 242, 243, 244, 246, 250 КАС України, ст.ст. 22, 258, 278, 279, 280, 293 КУпАП, ЗУ «Про національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Позовну заяву задоволити частково.

Скасувати постанову серії ЕАМ №2696744 від 17.06.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн.

В решті позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення виготовлено 20.08.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області, код 40108688, адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги 96.

Суддя: