Справа № 300/396/20
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2020 р. справа № 300/396/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та стягнення надбавки за виконання особливо важливої роботи, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Німак М.Я. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо невиплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій" від 09.11.2016 №811 та стягнення з відповідача на користь позивача 5800,00 грн. невиплаченої надбавки за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій" від 09.11.2016 №811.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно невиплатив позивачу надбавку за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій" від 09.11.2016 №811. Зазначено, що відповідно до розшифровок Фонду оплати праці згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 позивачу передбачено виплату у 2017 році в розмірі 1750 грн. (посадовий оклад 3500 грн.), у 2018 році - 2650 грн. (посадовий оклад - 5300 грн.), у 2019 році - 2800 грн. (посадовий оклад - 5600 грн.). При цьому, зазначено, що виплату надбавки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 за спірний період здійснено не в повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 18.03.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації про розгляд справи з викликом сторін (т.2 а.с.45, 46).

13.03.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов (т.1 а.с.54-64). У відзиві представник відповідача не погодився з доводами позивача. В обґрунтування заперечень зазначив, що згідно наказів управління за період 2017- 2019 років працівникам управління встановлювалися, в межах кошторисних призначень, надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% відсотків посадового окладу, згідно відпрацьованого часу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 та надбавки за інтенсивність праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15. Відділом фінансово-господарського забезпечення впродовж 2017-2019 років формувалась потреба в коштах для забезпечення нарахування та виплати заробітної плати, в тому числі стимулюючих виплат працівникам управління. Однак доведені кошти згідно кошторисних призначень на відповідні роки не відповідали поданій потребі. В задоволенні позову просив відмовити.

Суд зазначає, що розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, було доповнено пунктом 3 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону №540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 3 Прикінцевих положень розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону №731-IX від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Однак, у встановлений судом строк позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив. Протягом 20-денного строку після набрання чинності Законом №731-IX від 18.06.2020 з відповідною заявою про продовження процесуального строку, встановленого судом для подання відповіді на відзив, позивач не звертався.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , працювала в Управлінні соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації з 01.12.1995, на посаді начальника відділу опрацювання звернень та прийняття рішень з 01.12.2016.

Згідно наказу від 23.09.2019 за №93-к позивачка звільнена з посади начальника відділу опрацювання звернень та прийняття рішень з 23.09.2019 за угодою сторін, на підставі заяви позивачки, відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, пункту 3 частини 1 статті 83, пункту 3 статті 86 Закону України «Про державну службу» за згодою сторін (т.1 а.с.10-15, 68, 69).

Наказом начальника Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації №24-К від 27.02.2017 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 в лютому 2017 року встановлено державним службовцям Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу, згідно відпрацьованого часу, в тому числі позивачу (т.1 а.с.79).

Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2017 року (т.2 а.с.19-42) позивачу виплачено надбавку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, в лютому 2017 року в сумі 700 грн., при посадовому окладі позивача в 2017 році 4000 грн. та семи відпрацьованих днях в лютому 2017 року (т.2 а.с.21).

Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2018 року відповідачем не здійснено виплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, при посадовому окладі позивача у 2018 році 5300 грн. (т.1 а.с.244-249 т.2 а.с.1-18).

Наказом начальника Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації №20-К від 16.04.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 в квітні 2019 року наказано виплатити державним службовцям Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу, згідно відпрацьованого часу, в тому числі позивачу (т.1 а.с.142).

Згідно розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2019 року, в квітні 2019 року позивачу виплачено надбавку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, в сумі 1400 грн., при посадовому окладі позивача в 2019 році 5600 грн. та 10 відпрацьованих днях в грудні 2019 року (т.1 а.с.232).

Позивач вважає протиправними дії Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації щодо невиплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій" від 09.11.2016 №811 просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5800,00 грн. невиплаченої надбавки за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, в тому числі за 2017 рік - 1750 грн., за 2018 рік - 2650 грн., за 2019 рік - 1400 грн.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про державну службу", державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно частиною 2 статті 1 Закону України "Про державну службу", державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 6) премії (у разі встановлення).

Абзацом восьмим пункту 14 розділу XI Закону України "Про державну службу" визначено, що керівники державної служби протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом у межах економії фонду оплати праці мають право встановлювати державним службовцям додаткові стимулюючі виплати відповідно до Положення про застосування стимулюючих виплат, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини 1 статті 17 Закону України "Про державну службу" повноваження керівника державної служби здійснюють: 1) у Секретаріаті Кабінету Міністрів України - Державний секретар Кабінету Міністрів України; 2) у міністерстві - державний секретар міністерства; 3) в іншому центральному органі виконавчої влади - керівник відповідного органу; 3-1) у місцевих державних адміністраціях: керівник апарату - в апараті місцевої державної адміністрації та її структурних підрозділах (крім структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права); керівник структурного підрозділу зі статусом юридичної особи публічного права - у такому підрозділі; 4) у державних органах, посади керівників яких належать до посад державної служби, - керівник відповідного органу; 5) в інших державних органах або в разі прямого підпорядкування окремій особі, яка займає політичну посаду, - керівник апарату (секретаріату).

Отже, в даних правовідносинах начальник Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації є керівником державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад" від 16.09.2015 за №732 Постанова втратила чинність стосовно працівників, розміри посадових окладів яких затверджені Постановою КМ №292 від 06.04.2016, на підставі Постанови КМ №521 від 23.08.2016, з метою стимулювання працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад Кабінет Міністрів України постановлено установити щомісячну надбавку за особливий характер роботи в розмірі 50 відсотків посадового окладу (далі - надбавка) працівникам структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги. Перелік працівників, яким установлюється надбавка, визначає керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення (пункт 1).

Міністерству фінансів урахувати видатки у сумі 56 млн. гривень під час внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" для збільшення видатків на оплату праці працівникам структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних державних адміністрацій для виплати надбавки. Головам місцевих державних адміністрацій забезпечити спрямування відповідних видатків структурним підрозділам з питань соціального захисту населення на виплату надбавки. Рекомендувати органам місцевого самоврядування передбачити необхідні кошти структурним підрозділам з питань соціального захисту населення для виплати надбавки (пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 за №732).

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій" №811 від 09.11.2016 постановлено головам місцевих державних адміністрацій забезпечити спрямування відповідних видатків структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних державних адміністрацій на виплату надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу працівникам зазначених підрозділів, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги (пункт 1).

Рекомендовано органам місцевого самоврядування встановлювати працівникам структурних підрозділів з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських і районних у містах (у разі їх утворення) рад надбавку за особливий характер роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №732 «Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад».

Отже, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 за №732 установлено щомісячну надбавку за особливий характер роботи, а постановою Кабінету Міністрів України №811 від 09.11.2016 постановлено забезпечити спрямування відповідних видатків на виплату надбавки за виконання особливо важливої роботи, яка відповідно до абзацу восьмим пункту 14 розділу XI Закону України "Про державну службу", є додатковою стимулюючою виплатою, застосування якої регулюється положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 "Питання оплати праці працівників державних органів" затверджено Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям (далі по тексту - Положення №15).

Вказаним Положенням визначено механізм застосування стимулюючих виплат державним службовцям з метою посилення мотивації працівників державних органів до високопрофесійної, результативної та високоякісної роботи.

Відповідно до пунктів 2, 3 Положення №15 керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати.

До додаткових стимулюючих виплат державним службовцям належать надбавки: 1) за інтенсивність праці; 2) за виконання особливо важливої роботи.

Пунктом 4 Положення №15 визначено, що надбавка за інтенсивність праці та надбавка за виконання особливо важливої роботи (далі - надбавки) встановлюються державним службовцям у відсотках до посадового окладу.

Надбавки встановлюються згідно з наказом (розпорядженням) керівника державної служби в державному органі.

Відповідно до пункту 6 Положення №15 надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється державним службовцям з урахуванням таких критеріїв: 1) виконання завдань та функцій щодо реалізації пріоритетних напрямів державної політики, участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, проведення експертизи таких актів; 2) виконання роботи, що вимагає від працівника особливої організаційно-виконавчої компетентності та відповідальності, результатом якої є підвищення ефективності управління.

Абзацами третім, четвертим Пункту 7 Положення №15 визначено, що надбавка за виконання особливо важливої роботи, передбачена абзацом першим цього пункту, виплачується в межах коштів, виділених в установленому порядку на оплату праці фахівців з питань реформ.

Надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється державним службовцям, зазначеним в абзаці першому цього пункту, та нараховується з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця.

Враховуючи наведене, надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється згідно з наказом (розпорядженням) керівника державної служби, нараховується з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця та виплачується в межах коштів, виділених в установленому порядку на оплату праці.

Слід зазначити, що листи Міністерства соціальної політики України носять рекомендаційний характер для відповідача та не спричиняють юридичних наслідків для позивача (т.1 а.с.193, 194). Водночас, відповідачем впродовж 2017-2019 років формувалась потреба в коштах для забезпечення нарахування та виплати заробітної плати, в тому числі стимулюючих виплат працівникам управління, проте, доведені кошти згідно кошторисних призначень на відповідні роки не відповідали поданій потребі (т.1 а.с.196-225).

Як встановлено, наказом начальника Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації №24-К від 27.02.2017 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 в лютому 2017 року встановлено державним службовцям Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу, згідно відпрацьованого часу, в тому числі позивачу (т.1 а.с.79). Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2017 року (т.2 а.с.19-42) позивачу виплачено надбавку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, в лютому 2017 року в сумі 700 грн., при посадовому окладі позивача в 2017 році 4000 грн. та семи відпрацьованих днях в лютому 2017 року (т.2 а.с.21).

Наказом начальника Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації №20-К від 16.04.2019 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811 в квітні 2019 року наказано виплатити державним службовцям Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації, які виконують функції з надання різних видів соціальної допомоги надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу, згідно відпрацьованого часу, в тому числі позивачу (т.1 а.с.142). Згідно розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2019 року, в квітні 2019 року позивачу виплачено надбавку, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, в сумі 1400 грн., при посадовому окладі позивача в 2019 році 5600 грн. та 10 відпрацьованих днях в грудні 2019 року (т.1 а.с.232).

Отже, відповідачем здійснено нарахування та виплату позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу в 2017, 2019 роках, при цьому з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем правомірно здійснено нарахування та виплату позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи в 2017, 2019 роках з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця.

Щодо правовідносин з виплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи у 2018 році, суд зазначає наступне, що відповідно до розрахунково-платіжних відомостей за період з січня по грудень 2018 року відповідачем не здійснено виплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.11.2016 №811, при посадовому окладі позивача у 2018 році 5300 грн. (т.1 а.с.244-249 т.2 а.с.1-18).

Як зазначено вище, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних у містах рад" від 16.09.2015 за №732, перелік працівників, яким установлюється надбавка, визначає керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів справи, сторонами не доведено та судом не встановлено наявності факту включення позивача до визначеного переліку працівників, яким установлюється надбавка за виконання особливо важливої роботи у 2018 році (т.1 а.с.92-104).

Суд зазначає, що предметом спору в даній справі, поміж іншим, є визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи за 2018 рік, при цьому, позивач не оскаржує дії відповідача щодо невключення позивача до переліку працівників, яким установлюється спірна надбавка у 2018 році.

Оскільки перелік працівників, яким установлюється надбавка, визначає керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, відсутність факту включення позивача до переліку працівників, яким установлюється вказана надбавка у 2018 році, є обставиною, яка свідчить про правомірність дій відповідача щодо невиплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи за 2018 рік.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що слід відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо невиплати позивачу надбавки за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій" від 09.11.2016 №811 та стягнення з відповідача на користь позивача 5800,00 грн. невиплаченої надбавки за виконання особливо важливої роботи за період з 2017 по 2019 роки в розмірі 50% посадового окладу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників структурних підрозділів з питань соціального захисту населення місцевих державних адміністрацій" від 09.11.2016 №811.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову розподілу судових витрат не передбачено.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації (, вул. Чорновола, 12, м. Калуш, Івано-Франківська обл., 77300) про визнання дій протиправними та стягнення надбавки за виконання особливо важливої роботи - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.