Справа № 159/1896/20
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 рокум. КовельСправа № 159/1896/20

Провадження № 2-а/159/67/20

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позовного провадження (усного) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу організації несення служби в м. Ковелі УПП у Волинській області лейтенанта поліції Грицик Марії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 27.04.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом (а. с. 1 - 5) до відповідача - поліцейського, зазначивши Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України третьою особою у справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Просить скасувати постанову у справі про адмінправопорушення серії ЕАК № 2404302 від 17.04.20 р. про накладення на неї адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 грн (далі - оскаржувана постанова); закрити провадження у справі про адмінправопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що о 23 год. 10 хв. 17.04.20 р. біля буд. № 108 по вул. Незалежності в м. Ковелі Волинської обл. вона кермувала автомобілем марки «Фольксваген Т4», була зупинена поліцейськими. Поліцейський, не представившись, попросила надати документи. Коли вона передана поліцейському документи, то та запитала, чи притягалась вона до адміністративної чи іншої відповідальності за порушення ПДР України. Вона повідомила, що - ні. Поліцейський перевіряла дані по базі та через 10 хв. до неї підійшло вже двоє поліцейських, один з яких представився Грицик М.В .. Її запитали про те, чи відомо їй, за що її зупинили, і - відразу повідомили, що вона їхала без увімкненого ближнього світла фар. Вона була здивована, однак, не звернула уваги, чи були увімкненими фари, так як автомобіль стояв з вимкненим двигуном під час перевірки її документів. Відповідач - поліцейський - повідомила її про відеозапис і почала зачитувати зміст правопорушення. Однак вона була переконана, що рухалась з увімкненими фарами ближнього світла. Через деякий час їй було запропоновано оформити постанову про адмінправопорушення за те, що вона, ніби - то, рухалась, будучи не пристебнутою ременем безпеки. Проти цього вона категорично заперечила. Поліцейський через деякий час принесла їй оскаржувану постанову для підпису. Вона заперечила порушення ПДР України. На її прохання побачити відеозапис інкримінованого порушення, поліцейський відмовила. Вважає оскаржувану постанову незаконною, так як доказів порушення нею ПДР України немає. Згідно з оскаржуваною постановою вона о 23 год. 14 хв. 17.04.20 р. в м. Ковелі Волинської області, по вул. Незалежності, 108 як водій керувала т/з у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушила п. 19.1 (а) ПДР України, скоїла адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На неї було накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Копію такої постанови вона отримала під розпис. Вважає, що оскаржувану постанову відповідачем - поліцейським - було винесено без врахування вимог ст. ст. 34, 35, 256, 278 - 279 КУпАП, їй не було роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України; не оголошено протоколу про адмінправопорушення; не досліджено доказів, не допитано свідків; не надано можливості заявити клопотання. Вважає, що відповідач - поліцейський - порушила ряд вимог чинного законодавства, серед яких: ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Покликаючись на ст. ст. 7, 222, ч. 2 ст. 122, ч. ч. 2 - 5 ст. 258, ст. ст. 283, 256, 185 - 3, 280, 9 КУпАП, судову практику, зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним. У її діях відсутній склад адмінправопорушення. Просить позов задовольнити.

30.04.20 р. провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а. с. 12).

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем - поліцейським - було отримано під розпис 12.05.20 р. (а. с. 17).

Копія вказаної вище ухвали суду та копія позовної заяви з доданими до неї документами судом були надіслані УПП як третій особі у справі (а. с. 15).

Відповідачем - поліцейським - вчасно (до 18.05.20 р.) відповіді на позовну заяву до суду не подано.

Управлінням патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України (далі - УПП) як третьою особою вчасно, тобто, до 18.05.20 р., не було подано до суду пояснення на позовну заяву.

Разом з тим 14.05.20 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України, хоча така особа за станом на 14.05.20 р. не мала процесуального статусу відповідача (а. с. 20 - 23).

25.05.20 р. до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву УПП як третьої особи, яка за станом на 25.05.20 р. не була стороною у справі - (а. с. 26, 27).

А тому з огляду на наведене вище і відзив на позовну заяву Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України, і відповідь позивача на такий відзив суд до уваги не приймає та розглядає справу за наявними у ній доказами.

За ухвалою суду від 15.07.20 р. позовну заяву було залишено без руху.

20.07.20 р. позивачем було усунуто недоліки позовної заяви.

За ухвалою суду від 10.08.20 р. до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України (далі - відповідач - УПП) із одночасною зміною його процесуального статусу: із третьої особи у справі на статус - сторони у справі.

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем - УПП - було отримано під розпис 14.08.20 р..

Вчасно, а саме: до 20.08.20 р. та за станом на 27.08.20 р. відзиву на позовну заяву від відповідача - УПП - до суду не надійшло.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів з порушенням вимог відповідних стандартів, серед іншого, у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 грн.

Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, вона винесена щодо позивача відповідачем - поліцейським 23 год. 14 хв. 17.04.20 р. у м. Ковелі Волинської області, по вул. Незалежності, 108. У ній зазначено, що позивач там же керувала автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д. н. НОМЕР_1 , та о 23 год. 10 хв. 17.04.20 р. там же без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п. 19.1 «а» ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Накладено на позивача вказане вище адмінстягнення. До постанови мається додаток: Zm0340. Копія оскаржуваної вручена особі під розпис.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Однак адміністративний позов позивачем заявлено також до поліцейського, тобто, до неналежного відповідача.

Тому у задоволенні позову до відповідача - поліцейського - слід відмовити у повному обсязі.

Щодо позовних вимог до відповідача - УПП, то будь - яких доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови та винуватості позивача у вчиненні наведеного у оскаржуваній постанові адмінправопорушення, жоден відповідачів, та, зокрема, відповідач - УПП - суду не надали. Жодних фактичних даних, на основі яких поліцейським встановлено наявність адміністративного правопорушення, винуватість позивача у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачем - УПП - у розпорядження суду не надано.

Суд враховує, що відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У оскаржувані постанові зазначено, що до неї додається Zm0340, однак, що означає ця абревіатура з буквених та цифрових позначень та що саме є додатком до оскаржуваної постанови в якості доказу вчинення правопорушення, не вказано.

Крім того суд враховує, що нагрудний відеореєстратор - це спеціальний пристрій, що використовується для запису, обробки та збереження інформації у форматі відео та застосовується у роботі поліцейських.

Відповідно до положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, що затверджено Наказом МВС України 18.12.18 р. N 1 026, що зареєстровано в МЮ України 11.01.19 р. за N 28/32 999, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються у приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції. Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі, включення його відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції. При цьому під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі під підпис.

Таким чином приєднання Zm0340 як нагрудного відеореєстратора відповідачем - поліцейським в якості додатка та доказу у справі про притягнення позивача до адмінвідповідальності, не відповідатиме вимогами чинного законодавства.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором (поліцейським) дотримано не було.

Як зазначено у ст. 283 КУпАП «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення», розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити, серед іншого,:

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про, серед іншого,:

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Однак оскаржувана постанова не містить даних про будь - який технічний засіб.

Таким чином оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача, закладених до відповідача - УПП.

За змістом ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому позов слід задовольнити частково - позовні вимоги до відповідача - УПП - слід задовольнити частково, скасувавши оскаржувану постанову, провадження у справі підлягає закриттю з огляду на положення ст. 247 КУпАП.

Оскільки позивачем при зверненні з розглядуваним позовом до суду сплачено судовий збір, його сума підлягає стягненню з відповідача - УПП - на користь позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 9, 77, 286, 257 - 263, ч. 1 ст. 139 КАС України, ст. ст. 7, 9, 222, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 272, 278, 280, 283, ч. 2 ст. 122 КУпАП, Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом МВС України 18.12.18 р. N 1 026, що зареєстровано в МЮ України 11.01.19 р. за N 28/32 999, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково:

позов до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити у повному обсязі.

Постанову серії ЕАК № 2404302 від 17.04.20 р., винесену інспектором відділу організації несення служби в м. Ковелі УПП у Волинській області лейтенантом поліції Грицик Марією Володимирівною про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити.

У позові до інспектора відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції Грицик Марії Володимирівни відмовити у повному обсязі.

Стягнути з відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок його бюджетних асигнувань - на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн, 40 коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , і. н. НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: інспектор лейтенант поліції Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Грицик Марія Володимирівна, адреса місця служби: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 156, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 43025, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний тест рішення суду складено 31.08.20 р..