Справа № 420/7299/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7299/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ), в якому позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати ГУ ПФУ відповідно до п. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийняти належним чином оформлене рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, з урахуванням четвертого абзацу пункту 1.7 порядку №22-1 щодо перегляду розміру пенсії з дати призначення, та п. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо нарахування компенсації втрати частини доходів.

Також позивач просить винести окрему ухвалу щодо приведення формулювання п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок№22-1) в відповідність до Конституції та Законів України, а також вирішення питання про наявність або відсутність підстав щодо притягнення до відповідальності посадових осіб ГУ ПФУ.

Позивач зазначив, що 30.01.2020 року він звернувся в Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі з заявою про призначення пенсії по інвалідності ІІ групи від загального захворювання, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де йому запропонували в строк до 29.04.2020 (включно) надати довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року.

Після отримання довідки від 04.02.2020 року він 18.03.2020 року через веб-портал електронних послуг ПФУ подав Заяву (№24) про призначення/перерахунок пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, у тому числі довідки від 04.02.2020 №1 про заробітну плату за період роботи в МП «ФІРМА ІНТЕГРАЛ» з 01.07.1993 по 31.07.1999 разом з копіями первинних документів (платіжних відомостей) на підставі яких вона була створена.

23.03.2020 року на веб-порталі електронних послуг ПФУ з`явилась інформація щодо результату обробки його звернення з текстом відповіді - призначено. Але, 16.04.2020 він отримав СМС повідомлення від банка, відповідно до якого, розмір пенсії не змінився.

17.04.2020 він направив клопотання (ВЕБ-15001-Ф-С-20-019913) щодо роз`яснення виниклого непорозуміння. З отриманої відповіді 27.04.2020 року неможливо було зрозуміти чи приймалось процесуальне рішення, що передбачено порядком №22-1 та якщо рішення приймалось, то яке саме, про призначення (перерахунок) пенсії (як це зазначено на офіційному ВЕБ порталі ПФУ) чи про відмову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до шостого абзацу п.4.3 Порядку №22-1 рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління. Згідно з п.4.7 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Позивач вказує, що необхідною умовою для відмови в перерахунку пенсії є наявність відповідного рішення пенсійного органу, яке йому не було надано.

Отже, текст відповіді "призначено" на його заяву від 18.03.2020 про призначення/ перерахунок пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами, на офіційному Веб порталі ПФУ, не ґрунтується на рішенні органу, що призначає пенсію, тобто є завідомо неправдивою інформацією та навмисним введенням його в оману з метою позбавити права оскаржити відмову.

16.05.2020 рекомендованим листом Укрпошти він надіслав скаргу на ім`я Голови правління Пенсійного фонду України з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень в ГУПФУ в Одеській області. Він отримав лист від ГУПФУ в Одеській області від 25.06.2020 за підписом начальника відділу з питань перерахунку пенсії №13 ГУ ПФУ в Одеський області Волковой В.М., в якому пропонувалось надати або довідку видану підприємством що ліквідовано більш ніж 20 років тому (що звісно неможливо) або якісь, неназвані, (оскільки непередбачені чинним законодавством) документи які підтверджують правомірність надання виданої довідки.

Заступник директора департаменту - начальник управління контролю та розгляду звернень громадян Мастюгіна Г.І. надіслала ще один лист від 05.07.2020 року на його скаргу від 16.05.2020 року, в якому Мастюгіна Г.І. так саме, як і її колеги раніше, обмежилась тим самим висловом - "підстав для обчислення Вашої пенсії на підставі довідки від 04.02.2020 немає."

Позивач вважає, що співробітники ПФУ, а саме начальник відділу з питань перерахунку пенсії №13 ГУ ПФУ в Одеський області Волкова В.М., заступник начальника ГУ ПФУ в Одеський області - начальник управління обслуговування громадян Вечканова Н.В. та заступник директора департаменту - начальник управління контролю та розгляду звернень громадян Мастюгіна Г.І. довели, що пункт 2.10 Порядку №22-1, в такої редакції, хоча на пряму і не суперечить закону, оскільки не містить будь-яких прямих заборон, та жодних ознак, що наведений в ньому перелік є вичерпним, але, внаслідок можливості його подвійного тлумачення, надає посадовим особам, перекручуючи його зміст, можливість зловживання владою або службовим становищем.

Позивач зазначає, що на відміну від співробітників ПФУ він вважає, що п. 2.10 Порядку № 22-1 ніяким чином не може обмежувати права та законі інтереси громадян.

Позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 07.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов та заперечення щодо задоволення клопотання позивача про винесення окремої ухвали.

У відзиві представник відповідача зазначив, що вважає вимоги, викладені у позовній заяві не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник вказує, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ з заявою №879, щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-ІV) з наданням пакету документів.

ГУ ПФУ розглянуто заяву позивача та винесено Рішення від 06.02.2020 № 37 про призначення з 21.01.2020 пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-ІV при страховому стажі 33роки 1міс. 1 день, в тому числі додатковому стажі 4 роки 4 міс. і заробітній платі 3240,04 грн, визначений за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.12.2018.

18.03.2020 позивач звернувся з заявою про призначення/перерахунок пенсії, зареєстрованою на Веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України. До заяви позивачем була надана довідка про заробітну плату для обчислення пенсії за період роботи в МП „Фірма Інтеграл" з 01.07.1993 по 31.07.1998 років від 04.02.2020 №1, яка видана та засвідчена печаткою ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Представник вказує, що оскільки позивач звернувся до Головного управління через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, така заява була розглянута Головним управлінням в порядку Закону України "Про звернення громадян".

З урахуванням наведеного Головне управління листом-відповіддю на звернення від 24.04.2020 за вих. № 3111-3142/Л-02/8-1500 було надано роз`яснення стосовно отримуваної пенсії.

В листі - відповіді зазначено, що оскільки довідка про заробітну плату для обчислення пенсії за період роботи в МП „Фірма Інтеграл" з 01.07.1993 по 31.07.1998 років від 04.02.2020 №1 видана особою, яка не є правонаступником МП „Фірма Інтеграл", врахувати для обчислення пенсії суми заробітку за наданою довідкою підстав немає.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

А отже лист-відповідь на звернення громадян має інформаційний характер та не несе для Позивача жодних правових наслідків.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів Позивача, а діяло лише на підставі норм діючого законодавства України.

Також представник відповідача у відзиві вказує, що довідка від 04.02.2020 №1 не відповідала вимогам законодавства, оскільки видана ОСОБА_1 (Позивачу) про заробітну плату за період роботи на Малому підприємстві „Фірма Інтеграл" - форма власності зазначеного підприємства - юридична особа. У довідки керівником підприємства зазначений ОСОБА_1 тобто позивач, він же і головний бухгалтер він же і ФОП. Тобто, позивач звернувся сам до себе і сам собі видав зазначену довідку, та на останок достовірність довідки підтвердив печаткою та штампом фізичної особи підприємця, який на дату видачі довідки, відповідно до витягу з ЄДР, значиться припиненим. Врахувати під час перерахунку пенсії позивачу надану довідку про заробітну плату підстав не має, з причини невідповідності довідки, а отже й відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Представник вказує, що статтею 58 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що Пенсійний фонд є органом який призначає (перераховує) пенсії та підготовляє документи для її виплати. Отже, згідно із пенсійним законодавством України прийняття рішень про поновлення виплати пенсії, про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, відноситься виключно до компетенції Пенсійного фонду.

У запереченнях щодо задоволення клопотання позивача про винесення окремої ухвали представник відповідача зазначив, що відсутні підстави для її задоволення, оскільки питання відповідності Конституції України інших актів, офіційне їх тлумачення здійснює Конституційний Суд.

Відповідно до п. 3 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, основними завданнями управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Частиною 5 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

У разі звернення пенсіонерів до органів Пенсійного фонду щодо свого пенсійного забезпечення відповідно до Закону України „Про звернення громадян" спеціалісти Пенсійного фонду надаються вмотивовані та обґрунтовані відповіді в порядку вищезазначеного закону.

З урахуванням наведеного оскільки позивач звернувся до Головного управління з заявою в порядку Закону України "Про звернення громадян" спеціалісти Головного управління не порушували прав, свобод та інтересів Позивача, а надали лише змістовну обґрунтовану відповідь на звернення.

Враховуючи вищевикладене спеціалісти Головного управління діяли лише на підставі норм діючого законодавства України, в межах посадових інструкцій та Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив, що ОСОБА_1 є громадянином України, особою з другою групою інвалідності (а.с.9-10,82-86). Рішення від 06.02.2020 № 37 про призначення з 21.01.2020 позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону №1058-ІV.

18.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с.12), зареєстрованою на Веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України. До заяви позивачем була надана довідка про заробітну плату для обчислення пенсії за період роботи в МП „Фірма Інтеграл".

Листом від 24.04.2020 року ГУ ПФУ на його звернення зареєстроване на Веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України повідомив заявника, що до заяви від 18.03.2020 року долучена довідка від 04.02.2020 року про заробітну плату за період роботи в МП „Фірма Інтеграл" з 01.07.1993 по 31.07.1998 років від 04.02.2020 №1, яка видана та засвідчена печаткою ФОП ОСОБА_4 . Оскільки довідка надана особою, яка не є правонаступником МП „Фірма Інтеграл" врахувати для обчислення пенсії суми заробітку у вказаній довідки підстав не має (а.с.77).

Позивач вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не прийняв рішення про призначення перерахунку пенсії, або відмови в її перерахунку, звернувся до суду з даним позовом.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Закон №1058-ІV відповідно до його преамбули визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Відповідно до ст.1 Закону пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статті 40,41 Закону визначають порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, а стаття 44 Закону порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Такий Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.205 року №22-1.

Частиною 5 ст.45 Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Також пунктом 4.7 Порядку №22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що відповідачем не дотримані вимоги ст. 19 Конституції України, оскільки відповідач не прийняв рішення по суті заяви позивача, тобто про перерахунок пенсії або відмову у такому перерахунку.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, викладені у відзиві, що оскільки позивач звернувся до Головного управління через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, така заява була розглянута Головним управлінням в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України не зі зверненням, а саме із завою про перерахунок пенсії встановленого Порядком №22-1 зразка (додаток 3). Відповідно по такій заяві повинно бути прийнято саме рішення у порядку ст.45 Закону №1058-ІV, п. 4.7 Порядку №22-1 про перерахунок пенсії або відмову у перерахунку пенсії.

Відсутність належним чином оформленого рішення ГУ ПФУ свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Оскільки відповідачем не прийняте суд рішення про перерахунок пенсії або відмову у перерахунку пенсії, суд не надає оцінку іншим доводам відповідача, викладеним у відзиві на позовом, у тому числі щодо оцінки документів наданих позивачем до заяви про перерахунок пенсії.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши відповідно до ст.90 КАС України докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття рішення по заяві позивача про перерахунок пенсії від 18.03.2020 року у відповідності до п. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача розглянути вказану заяву та прийняти рішення по суті у відповідності до п. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Частиною 1 ст.249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У той же час ч.2 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи обставини справи суд не находить підстав для прийняття окремої ухвали у відповідності до ст.249 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 9, 72, 77, 139, 241-243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не прийняття рішення по заяві ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 18.03.2020 року у відповідності до п. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 18.03.2020 року та прийняти рішення по суті у відповідності до п. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.