Справа № 826/7107/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Київ № 826/7107/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд-ВС» до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

установив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобуд-ВС» (ТОВ «Новобуд-ВС») з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування припису від 30.03.2018 №КВ62/73/П та постанови про накладення штрафу від 18.04.2018 №КВ62/73/АВ/П/ПГ/ІП-ФС86.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем під час винесення оскаржуваних рішень було порушено норми чинного законодавства та недотримано процедуру їх винесення, регламентовану Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому представник стверджував, що ТОВ «Новобуд-ВС» порушено вимоги Кодексу законів про працю України (КЗпП України) в частині несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам. Окрім того, при звільненні ОСОБА_1 заробітна плата була виплачена йому не в день звільнення.

Позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій представник зазначив, що затримка у виплаті заробітної плати була обумовлена недостатністю коштів на рахунках товариства внаслідок несвоєчасного розрахунку контрагента з товариством, а тому вина позивача у затримці виплати заробітної плати відсутня. Також представник позивача стверджував, що в день звільнення ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, а тому розрахунок був проведений з ним наступного дня. Окрім того, представник наголосив на порушенні порядку повідомлення товариства про розгляду справи Головним управлінням Держпраці у Київській області. З урахуванням наведених підстав, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

08.02.2018 ОСОБА_1 подано скаргу з питань правильності дій керівника ТОВ «Новобуд-ВС» щодо його звільнення та виплати всіх необхідних нарахувань, пов`язаних з виплатою заробітної плати.

30.03.2018 Головним управлінням Держпраці у Київській області на підставі службового посвідчення №73, відповідно до статті 259 КЗпП України, частини третьої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, проведено інспекційне відвідування ТОВ «Новобуд-ВС», за результатом якого складено акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 30.03.2018 №КВ 62/73/АВ.

За результатами перевірки встановлено наступне.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності розривається власником або уповноваженим ним органом у випадку: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до наданого табеля обліку використання робочого часу за грудень 2017 року - січень 2018 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці.

ТОВ «Новобуд-ВС» ОСОБА_1 надіслано лист від 13.12.2017 №119 з вимогою повідомлення про причини неявки на роботу та щодо розгляду питання звільнення за прогули за відсутності поважних причин не явки на роботу.

03.01.2018 ОСОБА_1 повторно надіслано лист від 03.01.2018 №1 з вимогою повідомити причини неявки на роботі.

Також ТОВ «Новобуд-ВС» надано акт від 11.01.2018 щодо відвідування ОСОБА_1 за його домашньою адресою для з`ясування причин його відсутності на роботі у період з 11.12.2017 по 11.01.2018 включно. Як вбачається з даного акта від 11.01.2018, ОСОБА_1 повідомив, що виправдних документів він не має. Надати письмові пояснення про причини неявки на роботу відмовився.

У зв`язку з відсутністю на робочому місці, ТОВ «Новобуд-ВС» повідомило ОСОБА_1 листом від 11.01.2018 №3 про звільнення з роботи з 11.01.2018 відповідно до наказу від 11.01.2018.

Окрім того, в акті перевірки від 30.03.2018 №КВ 62/73/АВ відображено, що робота у вихідний день компенсується за згодою сторін іншим днем відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі.

Згідно наданих табелів обліку використання робочого часу ТОВ «Новобуд-ВС» за червень 2017 року ОСОБА_1 працював у вихідні та святкові дні: 28.06.2017 - надано день відпочинку 29.06.2017; 08.07.2017 - надано день відпочинку 14.07.2017; 19.08.2017 - надано день відпочинку 28.08.2017.

Також в акті перевірки зазначено, що належно оформлена трудова книжка видається працівникові у день звільнення.

Так, відповідно до листа ТОВ «Новобуд-ВС» від 11.01.2018 №3 ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність одержання його трудової книжки. Відповідно до книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, ОСОБА_1 отримав трудову книжку, про що свідчить його підпис.

За результатами перевірки відповідач дійшов до висновку, що в порушення частин першої, другої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці» виплата заробітної плати проводиться з порушенням строків її виплати; в порушення статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадить не в день звільнення.

30.03.2018 відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №КВ 62/73/АВ/П/ПТ, а також винесено припис про усунення виявлених порушень №КВ 62/73/П, яким зобов`язано ТОВ «Новобуд-ВС» усунути виявлені порушення.

18.04.2018 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ 62/73/АВ/П/ПТ/ІП-ФС86, якою у відповідності до статті 259 КЗпП України, статті 53 Закону України «Про зайнятість населення», частини третьої статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 та на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 КЗпП України на позивача за виявлені порушення накладено штраф у розмірі 3723,00 грн.

Позивач, вважаючи вищевказані припис та постанову протиправними, прийнятими з порушенням норм чинного законодавства, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, КЗпП України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (Закон №877-V), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (Порядок 509), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (Порядок №295) в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин.

Так, у статті 1 Закону №877-V визначено, що державний нагляд (контроль) це - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно зі статтею 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Окрім того, статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам.

За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Так, Порядок №295 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та не виїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження). Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці (п. 3 Порядку №295).

Підстави для здійснення інспекційних відвідувань визначені пунктом 5 Порядку №295.

Так, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Пунктами 9,10,11 Порядку №295 визначено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (п. 12 Порядку №295).

Згідно з пунктом 19 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Відповідно до пункту 20 Порядку №295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Пунктом 23 Порядку №295 визначено, що припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до пункту 24 Порядку №295 припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Пунктами 27, 29 Порядку №295 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2018 відповідачем складено акт інспекційного відвідування №КВ 62/73/АВ та припис про усунення виявлених порушень, яким позивача зобов`язано до 30.04.2018 усунути виявлені при проведені перевірки порушення, а саме: частин першої, другої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці» - виплата заробітної плати проводиться з порушенням строків її виплати; в порушення статті 116 КЗпП України при звільненні працівника ОСОБА_1 виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадить не в день звільнення. При цьому, у приписі вказано про необхідність у строк до 30.04.2018 письмово інформувати Головне управління про виконання вимог припису.

Примірники акта інспекційного відвідування та припису 30.03.2018 вручені під розписку директору ТОВ «Новобуд-ВС», зауваження ж товариством на адресу Головного управління направлені засобами поштового зв`язку лише 04.04.2018, тобто на п`ятий день після отримання.

Щодо вказаних в приписі порушень законодавства, то суд зазначає наступне.

Так, в матеріалах справи містяться докази, що при звільнення працівника ОСОБА_1 з 11.01.2018 розрахунок з ним було здійснено наступного дня, 12.01.2018, оскільки в день звільнення останній був відсутній на роботі, що спростовує висновок відповідача про порушення позивачем частини першої статті 116 КЗпП України.

Щодо іншого порушення, відображеного в акті перевірки, відповідачем встановлено, що відповідно до відомості розподілу заробітної плати ТОВ «Новобуд-ВС» від 26.09.2017 №170926СТ727384 аванс за вересень 2017 року виплачено 29.09.2017;

відповідно до відомості розподілу заробітної плати ТОВ «Новобуд-ВС» від 18.10.2017 №171018СТ084806 заробітну плату за вересень 2017 року виплачено 18.10.2017;

відповідно до відомості розподілу заробітної плати ТОВ «Новобуд-ВС» від 25.10.2017 №171025СТ186476 аванс за жовтень 2017 року виплачено 25.10.2017;

відповідно до відомості розподілу заробітної плати ТОВ «Новобуд-ВС» від 30.11.2017 №171130СТ769747 заробітну плату за жовтень 2017 року виплачено 30.11.2017;

відповідно до відомості розподілу заробітної плати ТОВ «Новобуд-ВС» від 30.11.2017 №171130СТ770470 аванс за листопад 2017 року 30.11.2017;

відповідно до відомості розподілу заробітної плати ТОВ «Новобуд-ВС» від 27.12.2017 №171227СТ251986 заробітну плату за листопад 2017 року виплачено 27.12.2017, чим порушено вимоги частин першої, другої статті 115 КЗпП України та частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці», адже в ТОВ «Новобуд-ВС» виплата заробітної плати проводиться з порушенням строків її виплати.

04.04.2018 позивачем на адресу відповідача було направлено пояснення і заперечення на акт інспекційного відвідування від 30.03.2018 №КВ 62/73/АВ, протокол про адміністративне правопорушення від 30.03.2018 №КВ 62/73/АВ/П/ПТ і припис про усунення порушень виявлених порушень від 30.03.2018 №КВ 62/73/П, в яких, зокрема, директор товариства визнав несвоєчасну виплату заробітної плати та авансу працівникам товариства за період з вересня по листопад 2017 року, проте стверджував, що вини товариства у цьому немає, адже у позивача були відсутні кошти на рахунках у зв`язку з несвоєчасним розрахунком контрагентів з ТОВ «Новобуд-ВС».

Таким чином, позивач не заперечує факт несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам за перевіряємий період, даний факт підтверджується і матеріалами справи. З урахуванням даних обставин, суд дійшов висновку про правомірність складення припису від 30.03.2018 відносно ТОВ «Новобуд-ВС» в частині порушень частин першої, другої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці» - виплата заробітної плати проводиться з порушенням строків її виплати.

Суд зазначає, що відсутність коштів у роботодавця не виключає його вини в несвоєчасній виплаті належних працівникові коштів і не звільняє його від відповідальності, а відтак відповідно до пунктів 27, 29 Порядку №295 відповідачем було вжито заходів щодо притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності та прийнято постанову про накладення штрафу від 18.04.2018 №КВ62/73/АВ/П/ПТ/ІП-ФС86.

За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;.

Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Пунктом 3 Порядку №509 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Тобто, особі, до якої застосовуються такі санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Таким чином, положення пункту 6 Порядку №509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Таке тлумачення пункту 6 Порядку №509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач своїм листом від 12.04.2018 №4.4./2/18/5326 повідомив ТОВ «Новобуд-ВС» про розгляд справи 18.04.2018 об 11 год. 00 хв., однак даний лист надійшов на адресу товариства 18.04.2018 о 13 год. 28 хв., тобто після розгляду справи про накладення штрафу, що підтверджується відомостями з офіційного вебсайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта».

Таким чином, не маючи підтвердження належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач не мав права розглядати справу без участі представника ТОВ «Новобуд-ВС».

Враховуючи зазначені обставини, неналежне повідомлення позивача про розгляд відповідачем справи про накладення штрафу є порушенням права позивача на участь у процесі прийняття рішення, що вказує на порушення відповідачем процедури прийняття рішення, оскільки в даному випадку позивача позбавлено реальної можливості взяти участь у розгляді його справи та надати відповідні пояснення.

Таким чином, суд зауважує, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач не був поінформований належним чином. При цьому, жодних обставин, які б свідчили про ухилення позивача від отримання вказаного повідомлення судом не встановлено.

В свою чергу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного Суду в постановах від 05.08.2019 (справа №814/2473/17) та від 12.06.2019 (справа №813/3415/18) дійшов висновку, що не повідомлення товариства про розгляд справи про накладення на нього штрафу є суттєвим процедурним порушенням з боку суб`єкта владних повноважень, а тому прийняте ним рішення без дотримання визначеного законом способу його прийняття, не може вважатись законним.

За таких обставин, враховуючи часткове спростування позивачем наявності виявлених порушень, а також недотримання контролюючим органом порядку винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ТОВ «Новобуд-ВС».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даною позовною заявою ТОВ «Новобуд-ВС» сплачено згідно з наявними у справі платіжними дорученнями від 26.04.2018 №1593 та від 02.07.2018 №1799 судовий збір у загальній сумі 3524 грн та заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру. За наслідками розгляду справи судом задоволено заявлену вимогу майнового характеру та частково задоволено вимогу немайнового характеру. Таким чином, суд вважає, що правильним буде визначення розміру компенсації ТОВ «Новобуд-ВС» судових витрат зі сплати судового збору виходячи з кількості, а не розміру задоволених / не задоволених позовних вимог, а відтак дійшов висновку про необхідність повернення позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 2643 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-247, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд-ВС» до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Київській області від 30.03.2018 №КВ62/73/П в частині виявленого порушення статті 116 Кодексу законів про працю України.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 18.04.2018 №КВ62/73/АВ/П/ПГ/ІП-ФС86.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд-ВС» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три гривні) 00 копійок.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобуд-ВС» (місцезнаходження юридичної особи: 03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок 14-А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 32845885).

Відповідач - Головне управління Держпраці у Київській області (місцезнаходження юридичної особи: 04060, місто Київ, вулиця Вавілових, будинок 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39794214).

Суддя О.М. Чудак