Справа № 320/778/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді

31 серпня 2020 року 320/778/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у м. Києві заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Броварської міської ради Київської області, в якому просив суд:

визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям пункту 3 Рішення міської ради від 08.11.2018 №1141-48-07 "Про розгляд заяв ОСОБА_1 ", яким вирішено: "3. Розглянувши заяви громадянина ОСОБА_1 від 01.10.2018 №11-16-2/6928, №11-16-2/6929 відмовити у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає Земельний кодекс України";

скасувати пункт 3 Рішення міської ради від 08.11.2018 №1141-48-07 "Про розгляд заяв ОСОБА_1 ", яким вирішено: "3. Розглянувши заяви громадянина ОСОБА_1 від 01.10.2018 №11- 16-2/6928, №11-16-2/6929 відмовити у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає Земельний кодекс України";

зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути дві заяви ОСОБА_1 від 01.10.2018 про відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва на черговій сесії цієї ради відповідно до вимог пункту 2, пункту 6 частини 6 статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду" та також Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців від 15 квітня 1994 року, яка ратифікована Україною 26 квітня 1996 року", Рішення Конституційного суду України від 17.07.2018, справа № 1-11/2018 (3830/15);

визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за порушення статей 15, 20 Закону України "Про звернення громадян", яка розглянула заяви ОСОБА_1 від 01.10.2018, за його відсутності, без надання можливості додатково обґрунтувати свої вимоги та за відмову керівника органу влади розглянути заяви позивача особисто;

зобов`язати керівника органу влади Броварської міської ради Київської області, розглянути заяви позивача від 01.10.2018, особисто та в присутності позивача;

визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за зміну підстав звернення позивача щодо відведення земельної ділянки викладену в заявах від 01.10.2018, та примушенням надавати проект землеустрою до заяви, який не передбачений законодавством про відведенні земельної ділянки, відповідно заяв позивача;

зобов`язати Броварську міську раду Київської області усунути недоліки при розгляді звернень громадян відповідно до Закону України "Про звернення громадян", провести службову перевірку, та встановити, ким де і коли було змінено підстави звернення ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки в заявах від 01.10.2018, та встановити, хто примушує позивача надавати документи, які не передбачені законодавством при відведенні земельної ділянки;

зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням від 24 січня 2020 року адміністративний позов був задоволений частково.

Судом було визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Броварської міської ради Київської області від 08.11.2018 №1141-48-07 «Про розгляд заяв ОСОБА_1 » та зобов`язано Броварську міську раду Київської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 01.10.2018 №11-16-2/6928, №11-16-2/6929, у порядок, строки та спосіб, що визначені діючим законодавством, з урахуванням висновків суду, зазначених у даному рішенні. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2020 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року в частині задоволення позовних вимог було скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю. В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року залишено без змін.

17 серпня 2020 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи № 320/778/19 за нововиявленими або виключними обставинами.

За результатами розподілу даної заяви вона була передана на розгляд судді Панченко Н.Д., як судді яка розглядала справу.

18 серпня 2020 року від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява про відвід судді Панченко Н.Д.

Вказана заява обґрунтована тим що, на думку позивача, суддя Панченко Н.Д. сфальшувала обставини справи, позбавила позивача права на захист своїх прав особисто в судовому засіданні, не залучила належного відповідача, прийняла завідомо неправомірне рішення суду через неправомірну винагороду, не врахувала жодних доказів наданих позивачем в тому числі рішення суду з аналогічних підстав між позивачем та відповідачем.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Панченко Н.Д., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу, якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

Згідно зі статтею 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з вимогами частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Як зазначалося вище, позивачем подано заяву про відвід судді з посиланням на позбавлення позивача права на захист своїх прав особисто в судовому засіданні, прийняття неправомірного рішення та упередженому ставленні до позивача.

Позивач також, як на підставу для відводу судді Панченко Н.Д., посилається на заінтересованість судді в результаті розгляду справи та наявності ймовірного отримання неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17, від 01.10.2018 в адміністративній справі №9901/673/18 та від 04.10.2018 (провадження №11-429сап18).

З огляду на викладене суд вважає, що зазначені позивачем обставини в обґрунтування заяви про відвід є суб`єктивними, не підтвердженими жодними доказами та не доказують пряму чи опосередковану заінтересованість судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. у вирішенні адміністративної справи № 320/778/19, у зв`язку з чим заява позивача про відвід судді Панченко Н.Д. в адміністративній справі №320/778/19 не підлягає задоволенню, як невмотивована.

Керуючись ст.ст. 36-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. по справі № 320/778/19 необґрунтованим.

Матеріали адміністративної справи № 320/778/19 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії - передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала за результатами вирішення заяви про відвід окремо не оскаржується.

Суддя Панченко Н.Д.