Справа № 580/2182/20
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року справа № 580/2182/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника як дружині учасника ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції відповідно до частини третьої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника як дружині учасника ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції відповідно до частини третьої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 14.05.2020р.

В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, позивачем зазначено, що 14.05.2020 р. вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника як дружині учасника ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції відповідно до частини третьої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак листом відповідача від 05.06.2020 № 2300-0302-8/25885, позивачу відмовлено у призначенні заявленої пенсії. Позивач вважаю відмову протиправною та звертає увагу, що відповідачем не враховано приписи п.п.4,5 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого вона має достатній страховий стаж - 20 років, що в свою чергу надає їй право на отримання пенсії за віком достроково.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.06.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

20.07.2020р., в межах строку встановленого судом, до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не обгрунтовані та зазначено про доцільність відмови в їх задоволенні. В обгрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог представником відповідача зазначено, що за документами архівної пенсійної справи чоловік Позивачки, ОСОБА_2 , у період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був військовозобов`язаним, а не військовослужбовцем, в зв`язку із чим права на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV та пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати) померлого годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ у Позивача немає. Крім того, зазначено, що законодавством про пенсійне забезпечення визначено, що непрацездатними членами сім`ї, які мають право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з поміж інших категорій осіб, вважаються, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV. Отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до законодавства, яке регулює призначення такої пенсії на пільгових умовах, не дає підстав для призначення їм до досягнення передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» віку пенсії у зв`язку з втратою годувальника чи переведення на цей вид пенсії, відтак право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону № 796-ХІІ Позивач набуде після виповнення 60 років та за наявності страхового стажу не менше ніж 32 роки.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 30.06.1984р. Серії НОМЕР_1 , була дружиною ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть від 18.10.2006р. Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до посвідчення Черкаської облдержадміністрації від 22.12.2006р. НОМЕР_3, ОСОБА_1 отримала статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів, категорії 1А.

14.05.2020р. Позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника як дружині учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

22.05.2020р. Рішенням Комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії прийнято рішення (протокол 79) про відмову пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV та пенсії у призначенні позивачу пенсії за віком у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 70% грошового забезпечення померлого годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ, так як позивач не досягла відповідного віку.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, при вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, позивач являється дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС та звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника як дружині учасника ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 59 Закону №796-XII, військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Статтею 54 Закону №796-XII, передбачено, що дружинам, які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. № 1210.

Позивач зазначає, що Порядок №1210 не містить в собі будь-яких критеріїв, за якими вона не має права на даний вид пенсії.

З приводу даного посилання суд зазначає, що вказаний Порядок №1210 визначає механізм обчислення пенсій, однак жодним чином не визначає права визначеного кола осіб на набуття пенсійних виплат.

При цьому, як вбачається із аналізу ст.ст. 54,59 Закону №796-XII, позивач не відноситься до категорії осіб, що відповідають законодавчо встановленим критеріям для набуття права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також суд враховує, що позивач у підставах позову щодо неправомірності наданої відмови у призначенні їй пенсії, на підставі ст. 54 Закону №796-XII зазначає про протиправність застосування ним положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивач мотивуючи наявність права на призначення пенсії на підставі ст. 54 Закону №796-XII, зазначає про наявність у неї страхового стажу 20 років, у зв`язку із чим вона відповідає умовам для призначення їй пенсії.

З даного приводу суд зазначає, що Відповідно до пп.4,5 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), право на призначення дострокової пенсії за віком мають:

- військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і ві

- дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, діти, які стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзацу чотирнадцятого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

З аналізу вказаного, судом вбачається, що дружини, якщо вони не взяли повторний шлюб, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзацу чотирнадцятого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону - мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок.

Таким чином, заявлена позивачем обставина наявності у неї страхового стажу 20 років, могла б бути підставою для звернення із питання про призначення дострокової пенсії за віком.

Однак суд зазначає, що дострокова пенсія за віком та пенсія у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи є різними видами пенсії за умовами призначення та передбачені різними Законами, відтак підстави достатні для призначення дострокової пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не можуть слугувати підставами, що дають право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Натомість пенсійний вік визначено ст. 26 Закону №1058, згідно якої право на призначення пенсії за віком настає після досягнення особою віку 60 років. Тому, враховуючи ст. 26 Закону №1058, позивач мала б право на отримання пенсії по втраті годувальника, якби їй на момент звернення виповнилося б 60 років, як передбачено ст. 26 Закону №1058.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про необгрунтованість заявлених підстав позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку про те що відповідачем доведено правомірність власних дій при відмові позивачу у призначенні позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника як дружині учасника ліквідації аварії на ЧАЕС із заявлених нею підстав, з огляду на що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко