Справа № 761/17047/20
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/296/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Вольда М.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач), в якому просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.05.2020 р. №2/28-10-05-02-01, яка винесена начальником Офісу великих платників податку ДПС Чмеруком М.О., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Офісом великих платників податків Державної податкової служби та Головним управлінням ДПС у м. Києві з 22.10.2019 р. проводилась документальна планова виїзна перевірка АТ «ПУМБ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р. та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2019 р. В результаті перевірки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 30.03.2020 р. та акту документальної планової виїзної перевірки АТ «ПУМБ» від 02.03.2020 р. №455/28-10-05-02-01/14282829, начальником Офісу великих платників податку ДПС Чмеруком М.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.05.2020 р. №2/28-10-05-02-01 відносно ОСОБА_1 .

Вказаною постановою позивача притягнуто до адмінвідповідальності за порушення порядку нарахування єдиного внеску в частині не нарахування та несплати до бюджету єдиного внеску в сумі 4917869,12 грн при виплаті заробітної плати, за що передбачена відповідальність ст. 165-1 КУпАП.

Позивач зазначає, що між АТ «ПУМБ» та фізичними особами підприємцями укладались договори про надання послуг у сфері інформаційних технологій. ФОП надавали послуги банку за цивільно-правовими договорами у відповідності до видів діяльності згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Винагорода виплачувалась ФОП за фактично виконані роботи та технічні завдання в залежності від їх обсязі та складності.

В зв`язку з цим позивач вважає, що сума коштів, яка була виплачена ФОП, не є базою нарахування єдиного внеску. Крім того, ФОП є самостійними платниками єдиного соціального внеску, що в сукупності є підставою для скасування постанови.

Ухвалою суду від 12.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с. 48)

Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та матеріали позову, але відзиву та на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило.

Суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.05.2020 р. начальником Офісу великих платників податку ДПС Чмеруком М.О. винесено відносно головного бухгалтера АТ «ПУМБ» ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення №2/28-10-05-02-01, передбаченого ст. 165-1 ч. 1 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. За змістом вказаної постанови зазначено, що ОСОБА_1 порушила порядок нарахування єдиного внеску в частині не нарахування та несплати до бюджету єдиного внеску в сумі 4917869,12 грн при виплаті заробітної плати, чим було порушено п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI. (а.с. 8)

Підставою для винесення постанови став акт від 02.03.2020 р. №455/28-10-05-02-01/14282829 «Про результати документальної планової виїзної перевірки АТ «ПУМБ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р. та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2019 р.» (а.с. 10-44)

Згідно п. 9 результатів перевірки встановлено порушення п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI в частині не утримання (не нарахування та несплати) до бюджету ЄСВ при виплаті заробітної плати в загальній сумі 4917869,12 грн, в тому числі по періодах: 2016 р. - 9240,00 грн; 2017 р.- 417079,62 грн, 2018 р.-3068268,66 грн, 2019 р. - 1423280,85 грн.

Як вбачається з акту від 02.03.2020 р. №455/28-10-05-02-01/14282829 (п.п. 3.1.4.3.2, 3.1.4.1 ІІ) порушення правильності нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати виникло у зв`язку з тим, що АТ «ПУМБ» укладало договори про надання послуг у сфері інформаційних технологій з фізичними особами підприємцями, які є «прихованими трудовими відносинами», оскільки: предметом договорів є процес праці, а не кінцевий результат; ФОП виконували систематично доручення посадових осіб суб`єкта господарювання , а обсяг їх обов`язків збігався з колом обов`язків за відповідною посадою; ФОП отримували регулярні щомісячні виплати, які не залежали від обсягів виконаної роботи.

Відповідно до ч.1 ст. 165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу-підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 цього Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За правилами п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тобто, вказаною статтею передбачено виключення щодо платників єдиного внеску, а саме до платників єдиного внеску не відносяться роботодавці, які використовують працю за цивільно-правовим договором, укладеним з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців)

При цьому, п. 4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відносить до платників єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

Позивач звертаючись до суду з позов зазначив, що АТ «ПУМБ» не є платником єдиного внеску під час укладення цивільно-правових договорів з фізичними особами підприємцями, які виконували роботи (надавали послуги) відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У той же час, відповідачем у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 165-1 КУпАП, за викладених у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин.

Зокрема, на виконання ухвали суду про призначення справи до розгляду відповідачем не було надано жодних доказів.

В зв`язку з цим суд погоджується з твердженням позивача про те, що АТ «ПУМБ» не є платником єдиного внеску під час укладення цивільно-правових договорів з фізичними особами підприємцями, які виконували роботи ( надавали послуги) відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Доказів протилежного суду не надано.

При цьому необхідно звернути уваги також на наступне.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пункті 4, пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

В постанові Верховного Суду від 11.12.2018 р. (справа № 242/924/17) зазначено, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення №2/28-10-05-02-01, передбаченого ст. 165-1 ч. 1 КУпАП, та акту від 02.03.2020 р. №455/28-10-05-02-01/14282829 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за не утримання (не нарахування та не сплату) до бюджету ЄСВ за період з 2016 р. по 2 квартал 2019 р.

З огляду на те, що правопорушення, вчинене позивачем, не носить характер триваючого, та на час винесення спірної постанови - 05.05.2020 р. у відповідача закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП, відповідачем протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 05.05.2020 р. №2/28-10-05-02-01, яка винесена начальником Офісу великих платників податку ДПС Чмеруком М.О., відносно ОСОБА_1 за ст. 165-1 ч. 1 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 286 КАС України, ст. 165-1 КУПАП, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.05.2020 р. №2/28-10-05-02-01, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч. 1 КУпАП

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду до або через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 25.08.2020 року