Справа № 140/9784/20
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року ЛуцькСправа № 140/9784/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі -ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), в якому просить:

1) визнати протиправними дії щодо відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги як працівнику освіти при призначенні пенсії за віком;

2) зобов`язати призначити та виплатити позивачу як працівнику освіти одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області і отримує пенсію за віком.

08 листопада 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти мінімальних пенсій станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, як працівнику освіти. Проте, 02 березня 2020 року відповідач відмовив у призначенні відповідної допомоги з підстав відсутності необхідного страхового стажу.

ОСОБА_1 не погоджується із таким рішенням відповідача, оскільки вважає, що у неї наявний страховий стаж більше 30 років на посаді працівника освіти за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, а тому остання має право на отримання одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, встановлено, що судовий розгляд справи необхідно проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на адміністративний позов від 22.07.2020 № 0300-0802-8/22908 позовні вимоги не визнав та просить відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що на дату призначення позивачу пенсії за віком до спеціального стажу можливо було зарахувати наступні періоди роботи:

з 23.08.1984 по 07.04.1987 - старша піонервожата Дубечненської середньої школи (2 роки 7 місяців 15 днів);

з 05.09.1995 по 03.05.2006 - логопед Дубечненської загальноосвітньої школи I- III ступеня (10 років 8 місяців 27 днів);

з 15.10.2008 по 16.09.2010 - завідуюча Старовижівським ДНЗ (1 рік 11 місяців 2 дні);

з 01.03.2011 по 11.11.2013 - вихователь дошкільного навчального закладу №23 м. Луцька (2 роки 9 місяців);

з 12.11.2013 по 31.08.2015 - вихователь дошкільного відділення Луцького навчального виховного комплексу «Гімназія №14» (1 рік 10 місяців);

з 01.09.2015 по 31.10.2019 - вчитель - логопед та вчитель християнської етики, ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Дубечне (4 роки 3 місяці).

При обчисленні спеціального стажу не враховано періоди роботи:

- з 25.08.1980 по 01.11.1982 - вихователь дитячого садка у радгоспі «Добринський» (відсутні дані щодо форми власності установи);

- з 29.11.1982 по 21.08.1984 - вихователь ясельної групи дитячого садка №42 (в зв`язку з наявними неточностями у первинних документах по підприємству: архівна довідка Державного архіву Волинської області від 05.08.2019 р. № 527/02-20, на підставі якої позивач стверджує, що якщо садочок був у відомстві державного підприємства то і він був державний, не містить відомостей щодо форми власності дитячого садка № 42).

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який діяв до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці ОСОБА_1 записи починаючи з № 4 по № 9 мають неточності тому мають бути підтверджені первинними документами (відсутність запису № 7 та два записи за № 8).

У позовній заяві не вказано чи зверталась позивач до юридичної особи, яка є правонаступником ДП Луцький шовковий комбінат ім. 60-річчя Радянської України, про усунення недоліків, які допущені при заповненні її трудової книжки, а також до Комунальної установи трудового архіву за місцем зберігання документів з особового складу вищевказаного підприємства.

Отже, стаж роботи позивача в закладах освіти на посадах, які передбачені Переліком, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становив 24 роки 1 місяць 14 днів.

Враховуючи, що страховий стаж ОСОБА_1 , який дає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону, становить менше 30 років, головним управлінням прийнято рішення: відмовити їй в призначенні грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.09.2019 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», загальний стаж позивачки на час призначення пенсії становив 42 роки 4 місяці 24 дні.

08.11.2019 позивачка звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій.

Листом від 02.03.2020 № 497-473/С-02/8-0300/20 ГУ ПФУ у Волинській області відмовило у виплаті позивачці одноразової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, посилаючись на те, що страховий стаж ОСОБА_1 як працівника освіти є недостатнім для призначення одноразової грошової допомоги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; наявність відповідного страхового стажу; не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Як встановлено пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII), працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

Статтею 62 Закону №1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу - при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи (а. с. 10-14), слідує, що вона працювала :

- з 25.08.1980 по 01.11.1982 - вихователь дитячого садка у радгоспі «Добринський»;

- з 29.11.1982 по 21.08.1984 - вихователь ясельної групи дитячого садка №42;

- з 23.08.1984 по 07.04.1987 - старша піонервожата Дубечненської середньої школи;

- з 05.09.1995 по 03.05.2006 - логопед Дубечненської загальноосвітньої школи I- III ступеня;

- з 15.10.2008 по 16.09.2010 - завідуюча Старовижівським ДНЗ;

- з 01.03.2011 по 11.11.2013 - вихователь дошкільного навчального закладу №23 м. Луцька;

- з 12.11.2013 по 31.08.2015 - вихователь дошкільного відділення Луцького навчального виховного комплексу «Гімназія №14»;

- з 01.09.2015 по 31.10.2019 - вчитель - логопед та вчитель християнської етики, ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Дубечне.

Крім того, як встановлено судом з довідки відділу освіти, молоді та спорту Старовижівської районної державної адміністрації Волинської області № 280 від 26.09.2019 ОСОБА_1 працювала по сумісництву:

- з 07.09.1987 по 01.10.1097 на 0.5 ставки вихователя Старовижівського дитячого садка (наказ №542 від 11.09.1987 року);

- з 12.10.1988 по 31.07. 1993 з тижневим навантаженням 8 годин (280 годин на навчальний рік) керівником гуртка в`язання на спицях при Будинку піонерів смт. Стара Вижівка (наказ про призначення № 406 від 12.10.1988 року, відомості про зарплату за 1988-1993 роки);

- з 01.10.1993 по 30.08.1994 на 0.5 ставки вихователя Старовижівського ДНЗ (наказ №353 від 01.09.1993 року, відомості про зарплату за 1993-1994 роки);

- з 04.05.2006 по 30.06.2006 на 0.3 ставки логопеда ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Дубечне (наказ № 79 від 03.05.2006 року);

- з 01.09.2007 по 20.06.2008 з тижневим навантаженням 5 годин (175 годин на навчальний рік) вчителем Основ здоров`я ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Дубечне (наказ № 168 від 04.09.2007 року про призначення; наказ №64 від 18.06.2008 про звільнення).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (надалі - Постанова №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 3 Постанови №637 передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства фінансів України та Міністерства юстиції України №43 від 28.06.1993 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.1993 року за №76 (надалі - Положення №43), сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. Для роботи за сумісництвом згоди власника або уповноваженого ним органу за місцем основної роботи не потрібно. Не є сумісництвом робота, яка визначена Переліком робіт, що додається до цього Положення.

Запис у трудову книжку відомостей про роботу за сумісництвом провадиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом за місцем основної роботи (пункт 9 Положення №43).

Пунктом 3 Додатку до Положення №43 визначено, що педагогічна робота з погодинною оплатою праці в обсязі не більш як 240 годин на рік відноситься до робіт, які не є сумісництвом.

Тому суд вважає, що відповідачу необхідно зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи за сумісництвом, вказані вище.

Водночас, з наданих до суду документів та відзиву на позовну заяву неможливо встановити чи відповідачем розглядалось питання щодо зарахування спеціального стажу роботи позивача за сумісництвом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 було затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (надалі - Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років»; переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення».

Як встановлено пунктом 5 Порядку №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати (пункти 6, 7 Порядку №1191).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (надалі - Перелік).

В розділі 1 «Освіта» Переліку №909 встановлено, що на пенсію за вислугу років мають право громадяни, які працювали, зокрема, у загальноосвітніх навчальних закладах, учителі, логопеди, військові загальноосвітні вчителі-логопеди, навчальні заклади, музичні і вчителі-дефектологи, художні школи викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування до спеціального стажу періоду роботи - з 25.08.1980 по 01.11.1982 - вихователем дитячого садка у радгоспі «Добринський».

Вказаний період роботи позивача відповідач відмовив зарахувати, як спеціальний стаж, так як не подано довідки про форму власності вказаного дитячого садка.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву не зазначено про відсутність даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про період роботи позивача - з 25.08.1980 по 01.11.1982 - вихователем дитячого садка у радгоспі «Добринський».

Проаналізувавши трудову книжку, судом встановлено, що дитячий садок перебував у власності радгоспу «Добринський», тобто, враховуючи те, що радгосп це державне сільськогосподарське підприємство, тому і форма власності вказаного дитячого садка - державна, а тому підлягає зарахуванню до спеціального стажу позивача.

Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 29.11.1982 по 21.08.1984 - вихователь ясельної групи дитячого садка №42.

Вказаний період роботи позивача відповідач відмовив зарахувати, як спеціальний стаж у зв`язку з наявними неточностями у первинних документах по підприємству, а саме архівна довідка Державного архіву Волинської області від 05.08.2019 № 527/02-20, на підставі якої позивач стверджує, що якщо садочок був у відомстві державного підприємства то і він був державний, не містить відомостей щодо форми власності дитячого садка № 42.

Суд не бере до уваги вказані доводи, так як останнім не доведено протилежного, що садочок, що перебував у власності державного підприємства, може мати іншу форму власності.

Крім того, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що у трудовій книжці позивача записи мають неточності - відсутність запису № 7 та два записи за № 8 - тому мають бути підтверджені первинними документами.

Так, судом встановлено, що при заповненні трудової книжки роботодавцем було допущено описку і запис від 21.08.1984 та запис від 23.08.1984 прописано однаково - як записи під номером 8. Враховуючи встановлене, вказані записи є різними по суті, а також по періоду їх здійснення, а тому вказана обставина не є підставою для відмови у зарахуванні вказаних періодів до спеціального стажу позивача.

Таким чином, позивачем було надано до органу Пенсійного фонду всі передбачені чинним законодавством, зокрема, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи, необхідні для призначення їй одноразової грошової допомоги як працівнику освіти при призначенні пенсії за віком, а саме документи, які підтверджують наявність необхідного стажу. За таких обставин, суд вважає, що відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 , як працівнику освіти, одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач діяв не у спосіб, визначений законом. Суд вважає необхідним визнати відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як працівнику освіти при призначенні пенсії за віком.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання призначити та виплатити позивачу як працівнику освіти, одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то суд зважає на наступне.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З аналізу наведених норм слідує, що саме на відповідача покладається обов`язок щодо перевірки документів, на підставі яких призначається пенсія.

Нормами абзацу 2 частин четвертої статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В даному спорі суд не обраховує спеціального стажу роботи позивача, що виключає можливість зобов`язання відповідача призначити позивачеві одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в межах розгляду даної адміністративної справи судом не досліджувалось питання наявності у позивача спеціального трудового стажу з врахуванням періоду роботи за сумісництвом а також відповідачем не зазначено, чи зараховано вказаний період роботи при дослідженні поданих ОСОБА_1 документів, а обов`язковою передумовою призначення вказаної одноразової грошової допомоги є наявність визначеного законом спеціального стажу.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, шляхом визнання протиправною відмови пенсійного органу в призначенні одноразової грошової допомоги як працівнику освіти при призначенні пенсії за віком, зарахування відповідного спеціального стажу позивача та зобов`язання повторно розглянути її заяву про призначення одноразової грошової допомоги як працівнику освіти при призначенні пенсії за віком, з урахуванням зарахованого стажу та правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений згідно з квитанцією від 01.07.2020 № 14 (а.с. 7).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як працівнику освіти при призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 : з 25.08.1980 по 01.11.1982 - вихователь дитячого садка у радгоспі «Добринський»; з 29.11.1982 по 21.08.1984 - вихователь ясельної групи дитячого садка № 42 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2019 року про призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер