Справа № 200/6062/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 р. Справа№200/6062/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 16)

про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправною відмову наказом № 3424-СГ від 2 червня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 4,0000 га, по 2,0000 га кожному, кадастрові номери земельних ділянок :01:001:0339, :01:002:0281, із земель державного резервного фонду, що розташовані на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та надання її у власність, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею загальною площею 4,0000 га, по 2,0000 га кожному, кадастрові номери земельних ділянок :01:001:0339. :01:002:0281, із земель державного резервного фонду, що розташовані на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, передати зазначені ділянки у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду по даній справі.

Ухвалою від 1 липня 2020 року суд прийняв до розгляду адміністративну справу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 16) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/6062/20-а, ухвалив про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 31 липня 2020 року суд відмовив Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі № 200/6062/20-а.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивачі в обгрунтування позовних вимог зазначають, що звернулись до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 4,0000 га. по 2.0000 га кожному, із земель державного резервного фонду, що розташовані на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, та передати нам зазначені ділянки у власність. Кадастрові номери земельних ділянок 421285200:01:001:0339, :01:002:0281. Наказом від 2 червня 2020 року № 3424-СГ, завіреним 10 червня 2020 року, відповідач повідомив позивачів про встановлення невідповідностей у проекті землеустрою, а саме: в розробленому проекті землеустрою та витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0339 опис меж земельної ділянки потребує уточнення; відповідно до пункту 23 Постанови КМУ № 1051 від 17 жовтня 2012 року перелік обмежень у використанні земельної ділянки доповнити номером та датою його формування. У зв`язку з чим відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок.

Суд зазначає, що ухвалою від 1 липня 2020 року суд встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення відповідачу даної ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими статтею 162 КАС України, або заяви про визнання позову. Станом на день розгляду справи, відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, тому відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

22 травня 2020 року позивачі звернулись до відповідача з клопотаннями про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області за межами населених пунктів та передати безоплатно у власність земельну ділянку: кадастровий номер - :01:001:0339, :01:002:0281, площею по 2,0000 (га) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства.

За результатами розгляду даних клопотань відповідачем було прийнято наказ від 2 червня 2020 року № 324-СГ яким, відповідно до статей 15-1, 118, 121, 122, 186 Земельного кодексу України, Порядку ведення Державного земельного кадастру, статті 50 Закону України «Про землеустрій», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17 листопада 2016 року № 308 (у редакції наказу Держгеокадастру від 20 лютого 2020 року № 53), відмовлено позивачам у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області загальний розмір земельних ділянок 4,0000 га, кадастрові номери: :01:001:0339, :01:002:0281 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні земельних ділянок у власність з таких підстав: в розробленому проекті землеустрою та витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0339 опис меж земельної ділянки потребує уточнення; відповідно до пункту 23 Постанови КМУ №1051 від 17 жовтня 2012 року перелік обмежень у використанні земельної ділянки доповнити номером та датою його формування.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про державний земельний кадастр», «Про землеустрій» та Земельним кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр», державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Частиною 5 статті 5 зазначеного Закону встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Визначення державного кадастрового реєстратора сформульовано у статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр», відповідно до якої встановлено його спеціальний статус у сфері державної реєстрації земельних ділянок.

Основними повноваженнями кадастрового реєстратора є: здійснення реєстрації заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевірка на відповідність поданих документів вимогам законодавства; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання цих книг; внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надання відмови щодо внесення; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам; надання відомостей із Державного земельного кадастру й відмови в наданні; виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передання органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомостей про земельні ділянки.

Отже державний кадастровий реєстратор - це службова особа, суб`єкт владних повноважень, що здійснює всі необхідні дії з ведення Державного земельного кадастру.

Згідно вимог частин 1-3 статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 8 статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з частиною 1 статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає обов`язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно з частиною 5 статті 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до частини 6 статті 186-1 ЗК України у разі, якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи. У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Відповідно до частини 8 статті 186-1 ЗК України повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду. При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять.

При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Таким чином, єдиною законодавчо визначеною підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Як вже було встановлено судом вище, наказом від 2 червня 2020 року № 3424-СГ позивачам було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, у зв`язку з тим, що в розробленому проекті землеустрою та витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0339 опис меж земельної ділянки потребує уточнення, відповідно до пункту 23 Постанови КМУ №1051 від 17 жовтня 2012 року перелік обмежень у використанні земельної ділянки доповнити номером та датою його формування.

Суд зауважує, що індивідуальні акти, які приймаються суб`єктом владних повноважень в результаті реалізації ним владних управлінських функцій, повинні бути чіткими і обґрунтованими, тобто містити посилання на норми законодавства і підстави, які покладені в основу його прийняття. При цьому, ці підстави повинні бути роз`яснені, тобто конкретизовані, суб`єктом владних повноважень, щоб при ознайомленні особи з таким рішенням воно було йому зрозумілим. Проте, спірний наказ не містить ознак обґрунтованості і зрозумілості. Відповідачем не надано до суду жодного обґрунтування та доказів наявності, і яких саме уточнень потребує проект землеустрою, у зв`язку з чим суд приходить до висновку щодо протиправного застосування відповідачем надуманих підстав для формальної відмови позивачам в реалізації їх права власності на земельну ділянку, відповідно результатом чого є визнання його протиправним та скасування.

Суд зазначає, що позивачі просили суд визнати протиправною відмову відповідача у затвердженні проекту землеустрою, проте, суд зазначає, що для поновного та ефективного захисту порушеного права позов в цій частині слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування наказу від 2 червня 2020 року № 3424-СГ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного наказу, в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Судовий збір позивачем був сплачений відповідно до квитанції від 24 червня 2020 року у сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 16) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 2 червня 2020 року № 3424-СГ.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 22 травня 2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області за межами населених пунктів та передати безоплатно у власність земельну ділянку: кадастровий номер - :01:001:0339, :01:002:0281, площею по 2,0000 (га) кожному із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, 84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 16) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 1 вересня 2020 року. Повне судове рішення складено 1 вересня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар