Справа № 120/2365/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 серпня 2020 р. Справа № 120/2365/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Приватного підприємства "Агрофірма Батьківщина" (, адреса: вул. Приміська, 14, смт. Стрижавка, Вінницька область, 23211)

до: Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (, адреса: вул. 40-річчя Перемоги, 7, смт. Стрижавка, Вінницька область, 23210), Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (адреса: вул. 40-річчя Перемоги, 7, смт. Стрижавка, Вінницька область, 23210)

про: визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Агрофірма Батьківщина" з адміністративним позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 27.05.2020 року № 79 про відмову Приватному підприємству "Агрофірма Батьківщина" у видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат);

- визнати протиправною бездіяльність Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, яка полягає у невидачі Приватному підприємству "Агрофірма Батьківщина" на ім`я останнього нового свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) на частку пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина", реорганізованого в ПСП "Агрофірма Батьківщина", визначену у розмірі 1017077,00 грн.;

- зобов`язати Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області видати Приватному підприємству "Агрофірма Батьківщина" на ім`я останнього свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) на частку пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина", реорганізованого в ПСП "Агрофірма Батьківщина", визначену у розмірі 1017077,00 грн., у відповідності до мирової угоди, визнаної ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 року у справі № 128/4171/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Агрофірма Батьківщина" про виділ майна в натурі.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в результаті укладання та часткового виконання мирової угоди, визнаної ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 року у справі № 128/4171/16-ц, позивач набув у власність майнові паї, на підтвердження чого йому були передані оригінали свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП "Батьківщина", реорганізованого в ПП "Агрофірма "Батьківщина", на суму 1017077,00 грн.

05.02.2020 року позивач звернувся до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області із заявою про отримання нового свідоцтва про право власності на майновий пай, у зв`язку із набуттям у власність відповідних майнових паїв від ОСОБА_1 . Однак, рішенням Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 27.05.2020 року № 79 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), у зв`язку з отриманням майна в натурі.

Вважаючи, що разом із заявою Приватним підприємством "Агрофірма Батьківщина" надано до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області документи за виключним переліком, передбаченим Порядком визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, на думку представника позивача, відмова відповідача у видачі нового свідоцтва є протиправною. Тому, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою встановлено відповідачам строк для надання відзиву на позовну заяву, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів.

24.06.2020 року на адресу суду від представника Приватного підприємства "Агрофірма Батьківщина" надійшло клопотання про розгляд даної адміністративної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.07.2020 року вказане клопотання залишено без задоволення.

06.07.2020 року на адресу суду від представника Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" № 177 від 28.02.2001 року, майновий пай це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

У свою чергу, листом Міністерства аграрної політики України "Щодо порядку видачі, обліку та погашення Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)" від 05.05.2001 року № 37-25-3-11/3923 визначено, що свідоцтво видається, якщо особа, яка має право на майновий пай, не отримала його у натурі, грішми або цінними паперами.

Згідно з мировою угодою від 22.06.2017 року та пункту 5 резолютивної частини ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 року ОСОБА_1 протягом десяти днів з часу набрання законної сили ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області про визнання цієї мирової угоди зобов`язується передати Приватному підприємству "Агрофірма "Батьківщина" оригінали свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП "Батьківщина", реорганізованого в ПП "Агрофірма «Батьківщина", на загальну суму за номінальною вартістю 1305500,00 грн., на підставі яких сторонами було отримане в натурі майно, зазначене у цій мировій угоді. Таким чином, на думку представника Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Позиція Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області з приводу заявлених позовних вимог, викладена у відзиві на позовну заяву від 06.07.2020 року, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні даного позову. Зокрема, представник відповідача зауважує на тому, що питання видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства належить до компетенції виконавчого органу селищної ради.

Одночасно, представником відповідача подано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року у задоволенні даного клопотання відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 року у цивільній справі № 128/4171/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Агрофірма "Батьківщина" про виділ майна в натурі, визнано мирову угоду.

Відповідно до пункту 5 мирової угоди від 23.06.2017 року ОСОБА_1 протягом десяти днів з часу набрання законної сили ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області про визнання цієї мирової угоди зобов`язується передати Приватному підприємству "Агрофірма "Батьківщина" оригінали свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП "Батьківщина", реорганізованого в ПП "Агрофірма «Батьківщина", на загальну суму за номінальною вартістю 1305500,00 грн., на підставі яких сторонами було отримане в натурі майно, зазначене у цій мировій угоді.

07.08.2017 року на виконання пункту 5 мирової угоди від 23.06.2017 року, сторонами укладено акт передачі-приймання, за яким ОСОБА_1 передає у власність, а Приватне підприємство "Агрофірма "Батьківщина" приймає у власність оригінали свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП "Батьківщина", реорганізованого в ПП "Агрофірма "Батьківщина", на суму 1017077,00 грн.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 раніше були передані оригінали свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) КСП "Батьківщина", реорганізованого в ПП "Агрофірма "Батьківщина", до Стрижавської селищної ради на суму 288500,84 грн., за домовленістю сторін останній передав позивачу оригінал акта передачі відповідних свідоцтв (майнових сертифікатів) до Стрижавської селищної ради на зазначену суму. Таким чином, загальна сума за номінальною вартістю майнових сертифікатів складає 1305577,84 грн., що відповідає умовам пункту 5 мирової угоди від 23.06.2017 року.

Зазначені обставини також підтверджуються відповідним актом передачі свідоцтв (майнових сертифікатів) про право власності на майновий пай від 23.03.2011 року, укладеним між ОСОБА_1 та Стрижавським селищним головою на передачу сертифікатів взамін на отримання свідоцтв на право власності на будівлі, які виділені в натурі за викуплені майнові сертифікати у власників майнових паїв на суму 288500,84 грн.

05.02.2020 року позивач звернувся до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області із письмовою заявою про отримання нових свідоцтв про право власності на майновий пай на своє ім`я, у зв`язку з набуттям у власність відповідних майнових паїв від ОСОБА_1 .

До вказаної заяви позивачем додано оригінали свідоцтв про право власності (майнових сертифікатів) на вказану суму у кількості 174 штук, виданих ОСОБА_1 , належним чином засвідчені копії мирової угоди від 22.06.2017 року, ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 року у справі № 128/4171/16-ц, якою було визнано вказану мирову угоду, акта передачі-приймання від 07.08.2017 року, а також акта передачі-приймання від 23.03.2011 року.

За наслідком розгляду заяви, рішенням Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 27.05.2020 року № 79 Приватному підприємству "Агрофірма Батьківщина" відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), у зв`язку з отриманням майна в натурі.

Вважаючи зазначену відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною першою, другою статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено вичерпний перелік питань, які вирішуються на пленарних засіданнях сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до положень статті 27 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, серед іншого, забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів.

Указом Президента України "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки" від 29.01.2001 року № 62 запроваджено документальне посвідчення права власності на майнові паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) та забезпечено вільне здійснення права власності на них, зокрема, передача паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину.

Водночас, постановлено вважати завершення реформування аграрного сектора економіки на засадах приватної власності невідкладним завданням органів виконавчої влади (пункт 1 зазначеного Указу).

На виконання цього Указу, постановою Кабінету Міністрів України від "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" від 28.02.2001 року № 177 затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення (далі за текстом Порядок № 177), відповідно до якого визначаються розміри паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, у яких не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства, а також уточнення розмірів паїв у тих підприємствах, де майно призначалося, але не використано для погашення заборгованості із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів у зв`язку із списанням цієї заборгованості відповідно до законодавства.

Пунктом другим постанови Кабінету Міністрів України від "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" від 28.02.2001 року № 177 Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним держадміністраціям постановлено сприяти діяльності комісій з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки; вирішити питання щодо виготовлення свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) та книг обліку виданих свідоцтв.

Отже, питання видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства належить до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, яким, у даному випадку, є Виконавчий комітет Стрижавської селищної ради.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 177 майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком.

У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Мирова угода у розумінні змісту статей 202, 203 Цивільного кодексу України за своєю правовою природою є правочином, а, отже, і підставою виникнення прав та обов`язків для сторін, що її уклали.

При цьому, мирова угода за своєю правовою природою це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і вона, як правило, виконується добровільно. В іншому разі мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-342цс15.

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 року у цивільній справі № 128/4171/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Агрофірма "Батьківщина" про виділ майна в натурі, визнано мирову угоду.

07.08.2017 року на виконання пункту 5 мирової угоди від 23.06.2017 року, сторонами укладено акт передачі-приймання, за яким ОСОБА_1 передає у власність, а Приватне підприємство "Агрофірма "Батьківщина" приймає у власність оригінали свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) КСП "Батьківщина", реорганізованого в ПП "Агрофірма "Батьківщина", на суму 1017077,00 грн.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 177 для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Усі подані документи формуються в окрему справу по кожному підприємству.

Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради.

Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Видача свідоцтва громадянину проводиться безоплатно.

Відмову у видачі свідоцтва можна оскаржити в судовому порядку.

У разі втрати чи пошкодження свідоцтва громадянину видається дублікат, про що робиться відповідний запис на бланку свідоцтва.

Аналогічний порядок також закріплено у листі Міністерства аграрної політики України від 20.04.2005 року № 37-17-2/5492.

Отже, переліченими вище нормативними документами закріплений виключний перелік документів, які необхідно надати особі для проведення відповідних реєстраційних дій (отримання свідоцтва про право власності на майновий пай).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що до заяви від 05.02.2020 року позивачем додано оригінали свідоцтв про право власності (майнових сертифікатів) на вказану суму у кількості 174 штук, виданих ОСОБА_1 , належним чином засвідчені копії мирової угоди від 22.06.2017 року, ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 року у справі № 128/4171/16-ц, якою було визнано вказану мирову угоду, акта передачі-приймання від 07.08.2017 року, а також акта передачі-приймання від 23.03.2011 року.

Таким чином, зважаючи на встановлені у ході судового розгляду обставини, суд доходить висновку, що позивач дотримався вимог вищевказаного порядку, надавши повний пакет документів, необхідний для видачі нового свідоцтва у зв`язку із набуттям у власність майнового паю (його частини) на підставі мирової угоди від 22.06.2017 року, а тому, у відповідача не було підстав для відмови у видачі нового свідоцтва про право власності на майновий пай.

При цьому, у рішенні Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 27.05.2020 року № 79, яким позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), не наведено конкретної законодавчої норми, яка стала підставою для відмови у задоволені такої заяви. В якості підстави для відмови позивачу у видачі відповідного свідоцтва, відповідач вказав, що на підставі наданих сертифікатів уже було виділене майно в натурі.

Перевіряючи правомірність вказаної підстави, суд враховує, що згідно з пунктом 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553), для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

У свою чергу, відповідно до Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики від 14.03.2001 року № 62 (втратив чинність 24.05.2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів" від 11.04.2013 року № 253), який визначав порядок виділення майнових паїв в індивідуальну власність, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально та акт приймання-передавання майна були підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 62 кожен із співвласників мав право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів, серед іншого, отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд або відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Відповідно до пункту 9, 10 Порядку № 62 виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснювалось підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

З метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія визначала користувачів пайового фонду майна реорганізованого підприємства, до яких перейшли зобов`язання з виділення майнових паїв співвласникам. Підставою для визначення користувача були: акти приймання-передавання майна при реорганізації КСП, роздільні (передавальні) баланси, інвентаризаційні описи або встановлений факт використання майна пайового фонду. Комісія приймала від власників майна заяви на ім`я керівника підприємства-правонаступника (користувача майна) про способи використання належних їм майнових паїв у відповідності до пункту 8 цього Положення, на основі заяв формувала групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які прийняли рішення отримати майно в індивідуальну власність.

За вимогами пункту 15 Порядку № 62 виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилось підприємством-користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалось підписом керівника підприємства та печаткою.

Враховуючи, що наказ Міністерства аграрної політики від 14.03.2001 року № 62 втратив чинність та на даний час відсутній інший спеціальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку виділення майнових паїв в індивідуальну власність, суд доходить висновку, що наявність у особи майнових сертифікатів без відмітки на них про виділення майна в натурі свідчить про те, що такі майнові сертифікати є непогашеними, тобто майно на їх підставі власнику сертифікату в натурі не виділялось.

Викладене жодним чином не спростоване відповідачами.

Згідно з частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19.10.2004 року, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13.01.2011 року, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи у сукупності фактичні обставини справи та норми закону, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання рішення Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 27.05.2020 року № 79 про відмову Приватному підприємству "Агрофірма Батьківщина" у видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині визнання бездіяльності Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області щодо невидачі відповідного свідоцтва протиправною, суд зазначає, що юридично-значимим у межах спірних правовідносин є рішення виконавчого органу селищної ради, як таке, що породжує правові наслідки та має прямий (безпосередній) вплив на суб`єктивні права позивача. Сама по собі бездіяльність суб`єкта владних повноважень, у даному випадку, не створює таких наслідків, а тому обраний позивачем спосіб судового захисту у цій частині позовних вимог не відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах не є необхідним.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 року у справі № 826/7631/15 та у постанові від 10.04.2019 року у справі № 826/11251/18.

З огляду на встановлену під час розгляду справи протиправну відмову Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, викладену у рішенні від 27.05.2020 року № 79, з метою відновлення прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача видати Приватному підприємству "Агрофірма Батьківщина" свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) на частку пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина", реорганізованого в ПСП "Агрофірма Батьківщина", визначену у розмірі 1017077,00 грн., у відповідності до мирової угоди, визнаної ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 року у справі № 128/4171/16-ц.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення в частині відмови у видачі нового свідоцтва про право власності на майновий пай, а також докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат вирішено судом відповідно до вимог частини 3 статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 27.05.2020 року № 79 про відмову Приватному підприємству "Агрофірма Батьківщина" у видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат).

Зобов`язати Виконавчий комітет Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області видати Приватному підприємству "Агрофірма Батьківщина" свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) на частку пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина", реорганізованого в ПСП "Агрофірма Батьківщина", визначену у розмірі 1017077,00 грн. (один мільйон сімнадцять тисяч сімдесят сім гривень), у відповідності до мирової угоди, визнаної ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2017 року у справі № 128/4171/16-ц.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Агрофірма Батьківщина" судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 3152,50 грн. (три тисячі сто п`ятдесят дві гривні п`ятдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне підприємство "Агрофірма Батьківщина" (, адреса: вул. Приміська, 14, смт. Стрижавка, Вінницька область, 23211);

Відповідач 1: Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області (, адреса: вул. 40-річчя Перемоги, 7, смт. Стрижавка, Вінницька область, 23210);

Відповідач 2: Виконавчий комітет Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (адреса: вул. 40-річчя Перемоги, 7, смт. Стрижавка, Вінницька область, 23210).

Рішення у повному обсязі виготовлене: 31.08.2020 року

Суддя Чернюк Алла Юріївна