Справа № 640/5229/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01 вересня 2020 року

справа № 640/5229/19

адміністративне провадження № К/9901/11519/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Ханової Р. Ф.,

суддів: Олендера І. Я., Хохуляка В. В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року у складі суддів Земляної Г. В., Бабенка К. А., Собківа Я. М.

у справі №640/5229/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біто складські системи Україна»

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біто складські системи Україна» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у місті Києві (далі - податковий орган, відповідач у справі, правонаступником є Головне управління ДПС у місті Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 6 грудня 2018 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у розмірі 1 000 000,00 грн за серпень 2018 року та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 250 000,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення у повному обсязі.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали. В цій ухвалі суд зазначив реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційних скарг: Отримувач: УК у Печерському районі/Печерський район, ЄДРПОУ отримувача: 38004897. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998. Рахунок: UA6081055. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. Призначення платежу: 101; (ЄДРПОУ/РНОКПП апелянта); за розгляд апеляційної скарги (назва апелянта); Шостий апеляційний адміністративний суд; справа № (номер судової справи).

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 5 грудня 2019 року залишив без задоволення заяву Головного управління ДФС у місті Києві про продовження строку на усунення недоліків, апеляційну скаргу повернув апелянту.

18 грудня 2019 року відповідач повторно подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яка ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року залишена без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання документу про сплату судового збору, а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження. В цій ухвалі суд не зазначає реквізити для сплати судового збору.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 23 березня 2020 року повернув апеляційну скаргу скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, зокрема, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що апелянтом подано платіжне доручення від 28 жовтня 2019 року №5578 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 28125,00 грн з зазначенням розрахункового рахунку №UA6081055, що належить Чернігівському районному суду Чернігівської області, а не Шостому апеляційному адміністративному суду.

Не погодившись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року, відповідач подав касаційну скаргу на це рішення, просить його скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Скаржник вважає висновки суду апеляційної інстанції помилковими, та наголошує на тому, що відповідач усунув недоліки апеляційної скарги на вимогу суду.

Переглянувши ухвалу суду апеляційної інстанції від 23 березня 2020 року в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою цієї статті апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За положеннями частини третьої статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно з частинами першою і другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи 13 лютого 2020 року від скаржника до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання ухвали суду від 27 січня 2020 року, в якій відповідач вказує підстави поновлення строку, а також надає платіжне доручення № 5578 від 28 жовтня 2019 року про сплату судового збору в сумі 28 125 грн на рахунок № НОМЕР_1 по справі №640/5229/19, Шостий ААС.

Суд звертає увагу на те, що в ухвалі про залишення без руху первинної апеляційної скарги відповідача від 12 листопада 2019 року суд зазначив рахунок для сплати судового збору №UA6081055, на який в подальшому скаржник сплатив суму судового збору. В ухвалі суду від 27 січня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху суд не вказував реквізити для сплати судового збору.

Верховний Суд зазначає, що Закон України «Про судовий збір» встановлює, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з листом Державної судової адміністрації України № 11-135/20 від 2 січня 2020 року про реквізити рахунків, відповідно до листа Державної казначейської служби України № 12-06-06/22976 з 01.01.2020 діятимуть нові рахунки для зарахування податків, зборів та інших платежів, відкриті відповідно до нового Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 грудня 2013 року № 1203, зі змінами та доповненнями.

Кошти, сплачені на рахунки зі старими реквізитами з 1 січня 2020 року не зараховуватимуться до державного бюджету, а повертатимуться платникам, як нез`ясовані надходження. Дану інформацію оприлюднено на офіційному вебсайті «Судова влада України» (https://court.gov.ua/press/news/859969).

Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції зобов`язаний був перевірити зарахування сплачених скаржником коштів до спеціального фонду Державного бюджету України. В оскаржуваній ухвалі вказано на те, що рахунок на який сплачені кошти належить Чернігівському районному суду Чернігівської області, а не Шостому апеляційному адміністративному суду, при цьому суд не зазначає, що сплачені відповідачем кошти не зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що підставою для залишення апеляційної скарги без руху ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2020 року також була частина третя статті 298 КАС України, оскільки відповідач не порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Наслідком не подання такої заяви або якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження суд визнає неповажними є постановлення ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України. З матеріалів справи видно, що відповідач на усунення недоліків апеляційної скарги навів підстави для поновлення строку, проте суд апеляційної інстанції не надав оцінки доводам скаржника, залишивши заяву про усунення недоліків в цій частині не розглянутою.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги у справі є передчасним, не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, у зв`язку з цим його рішення підлягає скасуванню та передачею справи для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги відповідача та необхідність скасування оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року скасувати, а справу №640/5229/19 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Р. Ф. Ханова

І. Я. Олендер

В. В. Хохуляк