Справа № 240/9054/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9054/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

25 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника позивача: Іванчука Валерія Михайловича

представник відповідача: Горкуши Михайла Андрійовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4", Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Житомирська міська рада, Оліївська сільська рада Житомирського району, Житомирської області, ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування припису,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2019 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Житомирська міська рада, Оліївська сільська рада Житомирського району, Житомирської області, ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування припису.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги.

30 березня 2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача.

25 серпня 2020 року до суду від Житомирської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Інші сторони своїм правом, передбаченим ст. 300,304 КАС України не скористались та не подали відзиви на апеляційні скарги.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити в частині визнання протиправними дії головного управління Держгеокадастру у Житомирській області при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4", а також визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18 червня 2019 року № 282-ДК/0222 Пр/03-01/-1 в частині усунення порушень вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки державної форми власності із земель водного фонду, площею 0,5000 га, прилеглої до м. Житомира, провулок Прудний.

Щодо вимог апеляційної скарги відповідача заперечував, просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної своєї скарги підтримав, просив суд їх задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати. Щодо задоволення вимог апеляційної скарги позивача заперечував.

Інші сторони в судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг та відзиву, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 18 червня 2019 року державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Хом`яковим Геннадієм Віталійовичем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки в межах м. Житомира між провулком Прудним та вулицею Покровською; за межами населених пунктів на території Оліївської сільської ради, провулок Прудний, ПП "ВЖРЕП № 4", про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 282-ДК/387/АП/09/01/-19.

Зі змісту вказаного акту вбачається, що у результаті перевірки встановлено, що на момент обстеження ПП "ВЖРЕП № 4" використовує земельну ділянку (водойму) комунальної форми власності із земель водного фонду, площею 0,8350 га, що розташована на території: між АДРЕСА_1 шляхом розміщення альтанок та провадження комерційної діяльності.

Згідно інформації наданої ПП "ВЖРЕП № 4" (лист № 333 від 11.06.2019) повідомляється, що у ПП "ВЖРЕП № 4" рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 відсутнє. Також право власності чи користування на вказану земельну ділянку відсутнє.

На момент перевірки право власності або право користування земельними ділянками площею 0,8350 га за ПП "ВЖРЕП № 4" не зареєстровано, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Рішення органу виконавчої влади про передачу вказаних земельних ділянок у власність або користування (оренду) ПП "ВЖРЕП № 4" відсутнє, що у відповідності до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельних ділянок на території м. Житомира площею 0,8350 га.

Крім того, згідно акту обстеження земельної ділянки комісією Оліївської сільської ради від 26 березня 2019 року встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності із земель водного фонду, площею 0,5000 га, прилеглої до м. Житомира, пров. Прудний, площею 0,5000 га, ПП "ВЖРЕП № 4" шляхом самочинного капітального будівництва однієї альтанки, бетонованого майданчику та прилеглої території, яка розміщена між гаражним кооперативом "Крошня" та річкою "Крошенка" на території Оліївської сільської ради.

На момент перевірки право власності або право користування земельними ділянками площею 0,5000 га за ПП "ВЖРЕП № 4" не зареєстровано, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Рішення органу виконавчої влади про передачу вказаних земельних ділянок у власність або користування (оренду) ПП "ВЖРЕП № 4" відсутнє, що у відповідності до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельних ділянок на території Оліївської сільської ради площею 0,5000 га.

Також 18 червня 2019 року державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Хом`яковим Геннадієм Віталійовичем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: в межах АДРЕСА_1 .

Внаслідок проведеного обстеження складено акт обстеження земельної ділянки від 18.06.2019 № 282-ДК/128/АО/10/01/-19, в якому зафіксовані ті ж обставини щодо порушення ПП "ВЖРЕП № 4" ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України в частині самовільного зайняття земельних ділянок на території м. Житомира площею 0,8350 га та земельних ділянок на території Оліївської сільської ради площею 0,5000 га, як у акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 282-ДК/387/АП/09/01/-19.

18 червня 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, за результатами встановлених обставин перевіркою стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності ПП "ВЖРЕП № 4", складено припис № 282-ДК/0222П/О/03/01/-19. Відповідно до зазначеного припису ПП "ВЖРЕП № 4" необхідно усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки або оформлення права власності чи оренди.

Приватне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4", вважаючи дії відповідача щодо проведення перевірки та винесений за її результатами припис протиправними, звернулося до суду для їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку доводам апелянта Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" щодо протиправності дій Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства Приватним підприємством "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4", колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 22.04.2019 Начальником Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі на ім`я В.о. Начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області подано доповідну записку щодо законних підстав використання земель, в якій порушено питання щодо проведення перевірки інспекторами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо законних підстав використання земель, згідно доданих викопіювань (т. 1 а.с. 75-76).

11.05.2019, відповідно до вимог Земельного кодексу України, Законів України "Про охорону земель", "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Положення про Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, на підставі доповідної записки Начальника Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі № 819/423-19-0.15 від 22.04.2019, В.о. Начальника Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області прийнято наказ № 282-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель".

21.05.2019 В.о. Начальника Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області прийнято наказ № 296-ДК "Про внесення змін до наказу Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 11.05.2019 № 282-ДК".

Відповідно до змісту вказаних наказів вирішено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок на території Оліївської сільської ради Житомирського району у термін з 11 травня 2019 року до 10 червня 2019 року, державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області.

Наказом В.о. Начальника Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 10.06.2019 № 335-ДК внесено зміни до п. 1, 2, 3 наказу Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 11.05.2019 № 282-ДК.

Так, пункт перший та другий наказу Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 11.05.2019 № 282-ДК викладено в такій редакції:

- здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок на території Оліївської сільської ради Житомирського району та м. Житомира;

- державним інспекторам у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області здійснити захід державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів у термін з 11 травня 2019 року по 18 червня 2019 року.

18 червня 2019 року державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Хом`яковим Геннадієм Віталійовичем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" за результатами проведеної перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки в межах АДРЕСА_1 ; за межами населених пунктів на території Оліївської сільської ради, провулок Прудний, ПП "ВЖРЕП № 4", складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 282-ДК/387/АП/09/01/-19.

Також, 18 червня 2019 року державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складено акт обстеження земельної ділянки № 282-ДК/128/АО/10/01/-19.

Так, апелянта, як на протиправність дії відповідача зазначає про те, що відповідачем при проведені перевірки було порушено встановлені законодавством вимоги щодо порядку здійснення державного нагляду (контролю), а саме Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V, зокрема вимог статті 7 цього Закону.

Однак, колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 2 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент проведення перевірки, далі - ЗК України), земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 187 ЗК України передбачено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно із ст. 188 ЗК України, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про охорону земель" від 19.06.2003 № 962-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 962-IV) передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом (ч. 3 ст. 19 Закон № 962-IV).

Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 № 963-IV визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

У частині першій статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 № 963-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 963-IV) визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України (ст. 4 Закону № 963-IV).

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону № 963-IV, державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

За змістом частини першої статті 10 Закону № 963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. N 15 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення) визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення, основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

За змістом пп. 25-1 п. 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Приписами пп. 2 п. 6 Положення визначено, що Держгеокадастр для виконання покладених на нього завдань має право одержувати безоплатно від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333 (далі - Положення № 333) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за № 1391/29521. Зокрема, Положенням про Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308.

Відповідно до Положення № 333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Пунктом 6 Положення № 333 визначено, що посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право, зокрема: складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися посадовими особами Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності. При цьому, порядок проведення перевірки, види та порядок складання документів за наслідками перевірок у даній сфері, як слідує зі змісту статей 9-10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", визначається іншими нормативно-правовими актами. Приписи про усунення виявлених порушень мають надаватися лише тим особам, які безпосередньо вчинили порушення вимог земельного законодавства.

Разом з цим, Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено сферу дії цього Закону.

Так, за змістом цієї статті Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Тобто, вказаним Законом визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія. Особливості та обмеження перевірок визначені у вказаному Законі не відносяться до здійснення Держгеокадастром та його територіальними органами перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що в даному випадку захід контролю призначався не з приводу перевірки дотримання земельного законодавства конкретного суб`єкта господарювання, яким є позивач, а з метою перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо самовільного зайняття земельних ділянок в адміністративно-територіальних межах м. Житомира та Оліївської сільської ради, тобто цей захід не стосувався діяльності конкретних суб`єктів.

З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, про помилковість доводів апелянта, що на спірні правовідносини поширюється Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V, оскільки норми вказаного Закону стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 17.09.2019 (справа № 806/1723/18) та від 09.10.2019 (справа № 724/1843/18).

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 6, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", з метою отримання документів та матеріалів на адресу, зокрема, ВЖРЕП № 4 державними інспекторами направлено клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного нагляду (контролю) за використанням та охороною земель від 07.06.2019 № 28-6-0.41-3706/2-19 (т. 1 а.с. 84-85). У цьому клопотанні відповідач просив надати інформацію з наданням відповідних копій документів, а саме:

- рішення про надання ПП "ВЖРЕП № 4" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Житомирі на території між провулком Прудним та АДРЕСА_1 ;

- рішення про затвердження ПП "ВЖРЕП № 4" проекту землеустрою земельної ділянки на території між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 ;

- підтвердження права власності ПП "ВЖРЕП № 4" на вищезазначену земельну ділянку;

- паспорта прив`язки та наявні документи у ПП "ВЖРЕП № 4" на споруди (малі архітектурні форми), що розташовані на земельній ділянці в м. Житомирі між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , у термін до 15 год. 11.06.2019.

11.06.2019 ПП "ВЖРЕП № 4" на адресу В.о. Начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надіслано копії наступних документів:

- витяг з рішення Житомирської міської ради № 768 від 28.09.2017 "Про надання юридичним особам дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок";

- рішення виконкому Житомирської міської ради № 516 від 15.06.2016 "Про погодження проведення благоустрою території між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 ".

Також повідомлено, що у ПП "ВЖРЕП № 4" немає рішення про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки на території між АДРЕСА_1 та вул. Покровською та відсутнє право власності на вказану земельну ділянку. Наявність паспортів прив`язки на елементи благоустрою (в тому числі малі архітектурні форми) не передбачено чинним законодавством.

Тобто, вказані обставини свідчать про те, що позивач був обізнаний щодо здійсненого відповідачем державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок на території Оліївської сільської ради Житомирського району та м. Житомира.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ПП «ВЖРЕП № 4» щодо визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства позивачем є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Щодо доводів апелянта - ПП «ВЖРЕП № 4» про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18 червня 2019 року № 282-ДК/0222 Пр/03-01/-1 в частині усунення порушень вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки державної форми власності із земель водного фонду, площею 0,5000 га, прилеглої до АДРЕСА_1 , судова колегія вказує на слідуюче.

Згідно із статтею 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В силу приписів ст.ст. 116, 123, 124 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування.

За змістом абзацу шістнадцятого статті 1 Закону № 963-IV самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 144 ЗК України передбачено, що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

Таким чином, визначальними ознаками порушення вимог законодавства України про охорону земель у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки є її фактичне використання особою без достатніх правових підстав.

Як було зазначено вище та вбачається зі змісту оскаржуваного припису, останній винесено відповідно до ст. 144 Земельного кодексу України, ст.ст. 5, 6 і 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст.ст. 18-1 та 19 Закону України «Про охорону земель» та п. 6 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308.

Зі змісту акту обстеження земельної ділянки, вбачається, що комісією Оліївської сільської ради від 26 березня 2019 року встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності із земель водного фонду, площею 0,5000 га, прилеглої до м. Житомира, пров. Прудний, ПП "ВЖРЕП № 4" шляхом самочинного капітального будівництва однієї альтанки, бетонованого майданчику та прилеглої території, яка розміщена між гаражним кооперативом "Крошня" та річкою "Крошенка" на території Оліївської сільської ради.

На момент перевірки право власності або право користування земельними ділянками площею 0,5000 га за ПП "ВЖРЕП № 4" не зареєстровано, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Рішення органу виконавчої влади про передачу вказаних земельних ділянок у власність або користування (оренду) ПП "ВЖРЕП № 4" відсутнє, що у відповідності до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельних ділянок на території Оліївської сільської ради площею 0,5000 га.

Досліджуючи матеріали справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що згідно з графічними матеріалами з відображенням меж земель м.Житомира та Оліївської сільської ради поблизу провулка Прудного у м.Житомирі, викопіювання з відомостей з документації із землеустрою з відображенням земельних ділянок, які знаходяться на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, експлікації земель Оліївської сільської ради Житомирського району, встановлено, що вказана на план-схемі акту перевірки спірна земельна ділянка площею 0,5000 га розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району.

Відтак, в силу приписів ст.ст. 116, 122, 123 ЗК України позивач може набути права власності чи права користування вищевказаною земельною ділянкою за рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району.

Колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи в апеляційній інстанції представником позивача не заперечувався факт благоустрою вказаної земельної ділянки ПП «ВЖРЕП № 4».

Проте, позивачем ні на момент перевірки, ні на час розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, не було надано доказів реєстрації за ПП "ВЖРЕП № 4" права власності або права користування земельною ділянкою площею 0,5000 га на території Оліївської сільської ради, що свідчить про порушення позивачем ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно було винесено припис стосовно усунення ПП «ВЖРЕП № 4» порушень вимог земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої ділянки або оформлення права власності чи оренди на земельну ділянку 0,5000 га, прилеглої до АДРЕСА_1 , а тому доводи апеляційної скарги ПП «ВЖРЕП № 4» в цій частині є також безпідставними та не підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку доводам апелянта - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, стосовно правомірності прийняття припису від 18 червня 2019 року № 282-ДК/0222П/О/03/01/-19 в частині усунення порушень вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки на території м. Житомира між АДРЕСА_1 , площею 0,8350 га, колегія суддів зазначає наступне.

Так, при перевірці стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності ПП "ВЖРЕП № 4" відповідачем було також було встановлено, що на момент обстеження ПП "ВЖРЕП № 4" використовує земельну ділянку (водойму) комунальної форми власності із земель водного фонду, площею 0,8350 га, що розташована на території: між провулком Прудним та вулицею Покровською в м.Житомирі шляхом розміщення альтанок та провадження комерційної діяльності.

Згідно інформації наданої ПП "ВЖРЕП № 4" (лист № 333 від 11.06.2019) повідомляється, що у ПП "ВЖРЕП № 4" рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 відсутнє. Також право власності чи користування на вказану земельну ділянку відсутнє.

На момент перевірки право власності або право користування земельними ділянками площею 0,8350 га за ПП "ВЖРЕП № 4" не зареєстровано, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Рішення органу виконавчої влади про передачу вказаних земельних ділянок у власність або користування (оренду) ПП "ВЖРЕП № 4" відсутнє, що у відповідності до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельних ділянок на території м. Житомира площею 0,8350 га.

Стосовно земельної ділянки на території м. Житомира площею 0,8350 га, то суд звертає увагу на те, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 18.06.2019 та припис від 18.06.2019 в цій частині обґрунтований використанням ПП «ВЖРЕП № 4» земельної ділянки (водойми) комунальної власності із земель водного фонду, шляхом розміщення альтанок.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, визначена відповідачем земельна ділянка, як водойма комунальної власності є об`єктом нерухомого майна у вигляді споруди - зимника - маточника, який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 13.03.2015, ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі - продажу від 13.03.2015, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, належить об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель та споруд АДРЕСА_2 , який складається з: гідротехнічної споруди, позначеної на плані під літерою «А», гідротехнічної споруди, позначеної на плані під літерою «Б», будки для зберігання інвентаря та охорони гідроспоруд, позначеної на плані під літерою «В», зимник - маточник, позначеної на плані під літерою «Б».

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15 червня 2016 року №516 погоджено Приватному підприємству «ВЖРЕП №4» проведення благоустрою території між провулком Прудним та вулицею Покровською з розміщенням малих архітектурних форм.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 надала згоду на встановлення дерев`яних альтанок на належному їй зимнику - маточнику, що входить до складу комплексу будівель і споруд АДРЕСА_2 і є її приватною власністю, а також погодила благоустрій навколо комплексу будівель і споруд АДРЕСА_2 .

Вказані обставини не були спростовані відповідачем ні під час розгляду в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Більше того, під час судового розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів у підтвердження використання позивачем саме земельної ділянки (водойми) комунальної власності площею 0,8350 га.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що припис Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 18 червня 2019 №282-ДК/0222 Пр/03-01/-1 в частині вимоги про усунення порушень вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки на території АДРЕСА_1 , площею 0,8350 га, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у п. 36 по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, щодо часткового задоволення адміністративного позову.

При цьому, апеляційні скарги не містять посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Натомість оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4", Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 31 серпня 2020 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.