Справа № 490/8569/19
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/136/2020 Справа № 490/8569/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі - Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 18.09.2020 року серії ДП 18 № 519759,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову від18.09.2019 року серія ДП 18 № 519759 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Тамара Сергієм Павловичем за ст.140 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі340 грн., а провадження у справі закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 08.08.2018 року за номером 213 йому надано право на розміщення об`єктів зовнішньої реклами строком на 5 років. А саме : чотири наземні рекламні конструкції №№ 3,4,5,7 в м. Южноукраїнську біля автодороги Н-24 « Благовіщенське-Вознесенськ- Миколаїв» згідно з ситуаційною схемою.

На підставі даного рішення видано дозвіл № 16,17,18,19.

При цьому, на думку позивача, постанова не містить вказання про яке саме порушення ДТСУ 3587-97 ним порушено, оскільки вказане ДТСУ не містить вимог щодо погодження рекламної конструкції з Національною поліцією. Окрім того, порядок погодження встановлення рекламних конструкцій передбачається Типовими правилами, згідно яких погодження рекламних конструкцій здійснюється робочим органом виконавчого комітету, а не позивачем.

Підставою для скасування постанови позивачем також вказано на неправильне вказання його прізвища « ОСОБА_1» замість « ОСОБА_1 », додатки до постанови містять посилання на докази у вигляді фото та ситуаційної схеми, яка взята з технічної документації, не зазначено яким технічним засобом здійснена фотофіксація, жодні фото не підтверджують викладений у постанові опис обставин справи.

При цьому, справа розглянута у його відсутності , за участю представника, але його про час та місце розгляду справи не було повідомлено, чим порушені вимоги ст. 268 КУпАП.

Ухвалою від 24.10.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача направив до суду 06.12.2019 року відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.

17.09.2019року співробітниками відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області було здійснено обстеження ділянки дороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв», км 110+370м.

За результатами перевірки було складено акт обстеження, де рекламна конструкція в порушення схеми розміщення була встановлена ближче до проїзної частини, що є прямим порушенням норм та стандартів, які стосуються безпеки дорожнього руху та створюють загрозу його безпеці.

За порушення п.п.3.7.1 ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вулиці та залізничні переїзди" та ст.16 ЗУ «Про рекламу», що передбачає відповідальність заст.140 ч.2 КУпАП.

При цьому, відповідно до схеми розміщення рекламної конструкції, відстань від основної рекламної конструкції до краю проїзної частини повинна складати 884 мм. А від краю конструкції до краю проїзної частини відповідно 574мм. Однак, як встановлено Актом обстеження, відстань від краю конструкції до краю проїзної частини складає лише 240мм, що підтверджується фотознімками.

Бланк постанови затверджено Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, і не передбачає внесення відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, тому це не може виступати самостійною підставою для скасування постанови у випадку об`єктивної винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Позивач відмовився від взяття участі у розгляді справи у телефонному режимі, та направив свого представника, що не є порушенням його прав.

Допущена помилка у написанні прізвища позивача не є підставою для скасування постанови.

Ухвалою від 10.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник відповідача просили про розгляд справи у їх відсутність.

Судом розглянуто справу у відсутності сторін.

Обставини справи, встановлені судом.

Постановою серії ДП 18 № 519759 від18.09.2019 року, за ч.2 ст. 140 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 340 грн.

Зізмісту зазначеної постанови вбачається, що17.09.2019року о15 год.48хв., на Южноукраїнській автодорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» км 110+370 м ОСОБА_1 встановив рекламну конструкцію без погодження з національною поліцією України відповідно до ДТСУ 3587-97, чим порушив п.п.32.1А, та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 140 КУпАП.

У п. 7 постанови зазначено, що до неї додаються фото та ситуаційна схема.

Пункти 8,9 постанови містять дані про роз`яснені прав, передбачених ст.ст. 268,289 КУпАП, та підпис представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126, в тому числі частини 1-3 ст.140 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч.2 ст. 140 КУпАП, порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За такого, об`єктивна сторона полягає у порушенні визначеного законом порядку погодження рекламоносія.

Рішенням № 213 від 08.08.2018 року виконавчим комітетом Южноукраїнською міською радою Миколаївської області, фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 наданий дозвіл на розміщення об`єктів зовнішньої реклами строком на 5 років, а саме : чотири наземні рекламні конструкції №№ 3,4,5,7( білборди) в м. Южноукраїнську біля автодороги Н-24 Благовіщинське-Вознесенськ-Миколаїв» згідно з ситуаційною схемою.

09.08.2018 року наданий дозвіл № 17 на розміщення зовнішньої реклами на підставі рішення № 213 від 08.08.2018 року на автодорозі Н-24 Благовіщинське-Вознесенськ-Миколаїв, км 110+370, з технічною характеристикою 6,02Х3,01 м.

Відповідно до ст. 16 ЗУ « про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Погодження встановлених рекламних конструкцій визначається Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067, а саме, що розміщується на підставі дозволів.

Так, за п.5 Типових правил, для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами рада може утворювати робочий орган, на який і покладається отримання погоджень.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до статті 72 КАС України (у редакції, чинною на час прийняття оскаржуваних рішень) в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно із частинами першою, другою статті 73 КАС України (у редакції, чинною на час прийняття оскаржуваних рішень) належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України (у редакції, чинною на час прийняття оскаржуваних рішень) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова відповідача не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Також суд вважає безпідставним врахування заперечень відповідача в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже під час складення постанови відсутні посилання на відповідні нормативні та піднормативні акти.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня ситуаційна схема, яка вказана як доказ скоєння правопорушення , фото не містить даних про дату, час та місце, належність цього білборду саме позивачу.

Окрім того, наданий до відзиву акт обстеження не вказаний як доказ у постанові, та й також не підписаний свідками, не свідчить про невідповідність дозволу № 17 на розміщення зовнішньої реклами, та проведених вимірювань.

Знову ж таки свідчення тільки такої особи у цій справі не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Крім того, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості ( ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини взагалі не сформовано, не вказано який закон було порушено позивачем, відсутність погодження встановлення рекламоносія без погодження з Національною поліцією, тому неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

На підставі викладеного, суд вважає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень ст.140 ч.2 КУпАП в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП є недоведеним.

Такий висновок суду співпадає з позицією Постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а (адміністративне провадження №К/9901/21241/18).

За такого, позов є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 18.09.2019 року серії ДП 18 № 519759-задовольнити.

Скасувати постанову ДП 18 № 519759 від 18.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 с.140 КУпАП та накладення штрафу в сумі 340 грн., справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст складено 27 серпня 2020 року.

Суддя Черенкова Н.П.