Справа № 308/10211/19
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Зубенко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що уповноваженою особою ДФС відносно нього був складений протокол про порушення митних правил № 3571/30500/19, у зв`язку із тим, що його дії ніби то містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки 21.09.2017 року через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС гр. України ним ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер кузова № НОМЕР_1 . Станом на 30.07.2019 року зазначений вище транспортний засіб значився не вивезеним за межі митної території України.

21.08.2019 року, заступником Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В. було винесено постанову відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МКУ.

Однак, дану постанову позивач вважає незаконною, скільки при перетині кордону він пред`явив попередньо подану ним, а саме 27.09.2017 року, до митного органу заяву про неможливість вчасного вивезення транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT».

Разом з тим, враховуючи інформацію ЄАІС ДФС України, він мав вивезти вказаний транспортний засіб в зоні діяльності однієї митниці ДФС до 26.09.2017 року, а в зоні діяльності іншої митниці до 01.10.2017 року. Оскільки відповідачу було відомо про перевищення строку транзиту автомобіля починаючи з 26.09.2017 року, а постанову у справі митним органом винесено 21.08.2019 року, то строки притягнення його до адміністративної відповідальності передбачені ст. 467 МК України закінчились. Таким чином накладення стягнення на ОСОБА_1 є незаконним, а справа підлягає закриттю.

Окрім того, при винесенні постанови митим органом не дотримано вимоги ст. 489 МК України.

Враховуючи зазначене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в.о заступника начальника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В. від 21.08.2019 року за № 3571/30500/19 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 (вісім тисяч) гривень на ОСОБА_1 за вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Також, до адміністративного позову позивачем подано заяву, в якій він просить поновити строк на оскарження вказаного документа з підстав неможливості вчасно звернутись до суду у зв`язку з погіршенням стану здоров`я його матері, опікуном якої він є.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд такий задовольнити.

Представник митниці у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що митницею дотримані всі вимоги чинного законодавства, а постанова винесена на підставі порушення громадянином ОСОБА_1 вимог ч.3 ст. 470 МК України.

Також, представником митниці до суду було направлено відзив, з якого вбачається, що подана ОСОБА_1 заява, як підстава повідомлення митниці про факт поломки транспортного засобу, датована 27.09.2017 року, після спливу терміну транзиту в зоні діяльності Закарпатської митниці. Будь яких доказів, які б підтвердили факт аварії чи дії непереборної сили, видані компетентними органами та засвідчені в установленому порядку, ним додані не були. Отже, у ході провадження по справі не встановлено підстав для застосування відносно гр. ОСОБА_1 положень ч. І ст. 460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб. Окрім того, у відзиві вказано, що твердження позивача з приводу пропущення строку накладення на нього адміністративного стягнення є хибним, та спростовується внесеними змінами до Митного кодексу України, Законом України № 2612-VIII від 08.11.2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Скарга (адміністративний позов) на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно ч. 4 ст. 529 МК України у разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, оскільки позивачем строк, щодо оскарження постанови у справі про порушення митних правил пропущено з поважних причин, а саме через те, що він не міг відлучитись від своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом -1ї групи, що перебуває під його опікою, у зв`язку з погіршенням її стану здоров`я, тому суд з метою забезпечення ОСОБА_1 права на судовий захист вважає за необхідне такий строк поновити.

Стаття 1 МК України встановлює, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Імператив статті 487 МК України вказує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 МК України.

Відповідно до частини 1 статті 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України.

Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно гр. України ОСОБА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, було складено протокол про порушення митних правил № 3571/30500/19 від 30.07.2019 року.

21 серпня 2019 року, справу розглянуто та постановлено рішення, відповідно до якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Зі змісту постанови встановлено, що 30.07.2019 року о 22 год. 08 хв. в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Республіки Словаччина НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував у приватних справах з України в Угорщину

До митного контролю гр. України ОСОБА_1 в підтвердження права власності (користування) було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах іноземної держави Республіки Словаччина № НОМЕР_3 від 09.11.2016 року: закордонний паспорт - НОМЕР_4 від 31.10.2016 року; та заяву гр. України ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС від 27.09.2017 року (без номера) щодо неможливості вивезення т/з вчасно.

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 21.09.2017 року через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер кузова № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Республіки Словаччина НОМЕР_2 в митному режимі «транзит».

Станом на 30.07.2019 року зазначений вище транспортний засіб значився не вивезеним за межі митної території України.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 подана заява до органу доходів і зборів про те, що він повідомляє митницю про не можливість вивезення транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», номер кузова № НОМЕР_1 з митної території України у встановлені строки, через поломку двигуна та коробки передач.

Однак, суд не може покласти в основу свого рішення та вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, так як вказана заява датована 27.09.2017 року, тобто після спливу терміну транзиту в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС.

На момент перетину митного кордону жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили та унеможливили вивезення даного автомобіля за межі митної території України, ОСОБА_1 надано не було.

У відповідності до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України товари будь які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Таким чином, до поняття товари включаються будь які речі, у тому числі транспортні засоби особистого користування.

У відповідності до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно п. 1 ст. 95 Митного кодексу України, а також п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.05 р. № 1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.05 № 1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту у відповідності до ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Згідно ч. 5 ст. 102 Митного кодексу України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів і транспортних засобів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у відповідні митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, (затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657)- далі Порядок, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 ). У розділі VIII зазначеного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного вище Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

Разом із заявою продаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

Однак, суд констатує, що до заяви ОСОБА_1 від 29.07.2017 року не додано жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили. В долученій до матеріалів справи про порушення митних правил довідці не міститься інформації, що транспортний засіб перебував на ремонті внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили.

Таким чином, у суду відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку для вивезення автомобіля за межі митної території України.

Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. Дії громадянина ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України - кваліфіковані правильно.

Строк доставлення ввезеного громадянином ОСОБА_1 транспортного засобу збіг, після чого почалась бездіяльність останнього, щодо виконання обов`язку доставлення автомобіля в митницю виїзду, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Таким чином, твердження позивача щодо спливу строку давності притягнення його до відповідальності є безпідставними, оскільки правопорушення було виявлено в день складання протоколу, тобто 30.07.2019 року. Будь-яких інших порушень процесуального чи матеріального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача посадового особою митниці, судом під час розгляду даної справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил №3571/30500/19 від 21.08.2019 року, якою громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України не має, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.8-10, 241-242, 246, 275 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 3571/30500/19 від 21.08.2019 року.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук