Справа № 160/934/20
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 160/934/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року (головуючий суддя Златін С.В.)

у справі № 160/934/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД»

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправними та скасувати:

рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці від 04.12.2019 № UA110030/2019/800298/1;

рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці від 05.12.2019 № UA110030/2019/800304/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без відповідних правових підстав відмовив у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною договору, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей та ознак підробки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Позивачем до митного оформлення надано документи, які підтверджуються вартість транспортування товару морським транспортом. Лист посольства України у КНР не є документом, який підтверджує вартість транспортування. Не надання документу, який підтверджує якість товару, відповідність товару міжнародним стандартам, технічним умовам не може слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною договору.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2020 адміністративний позов задоволено.

Суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача, що надані позивачем в ході митного оформлення товарів документи містили розбіжності, які не дали змоги задекларувати товари за ціною договору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції, скаржник вважає, що судом першої інстанції не враховано норми статті VII ГАТТ, не враховано положення Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, положення Правил Багатосторонньої угоди «Інкотермс».

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між позивачем (покупець) та компанією Zhejiang Lingben Machinery and Electronics (Китай) укладено контракт № LNGB-1-2019 від 06.09.2019, у відповідності до умов якого Zhejiang Lingben Machinery and Electronics (Китай) зобов`язався поставити товар, а позивач зобов`язався його оплатити.

03.12.2019 з метою митного оформлення товару, який надійшов на виконання означеного договору, відповідно до специфікації від 25.09.2019 № 1, позивач через митного брокера подав до Дніпровської митниці митну декларацію № UA110030/2019/014871 на товари: Електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням, потужністю не більш як 7,5 кВ-A: Бензиновий генератор Кентавр КБГ258аг - 296 шт; (5.15 кВА) Бензиновий генератор Кентавр КБГ283г - 200 шт; (5.15 кВА); Електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням, потужністю понад 7,5 кВ А: Бензиновий генератор Кентавр КБГ605Ег - 39 шт; (11.03 кВ-A); Двигуни внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з робочим об 'ємом циліндрів двигуна понад 250 см3, потужністю понад 10 кВт: Бензиновий двигун Кентавр ДВЗ-440БЕ - 29 шт; (420 см3, 11 кВт).

Виробник товару: Zhejiang Lingben Machinery and Electronics CO., LTD.; Торговельна марка: Кентавр; Країна виробництва CN.

Умови поставки FOB Ningbo.

Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом - за ціною договору.

На підтвердження митної вартості митному органу подано документи, а саме: зовнішньоекономічний договір LNGB-1-2019 від 06.09.2019; специфікація № 1 від 25.09.2019; інвойс № LB0815-2019 від 02.10.2019; пакувальний лист; прайс-лист виробника; комерційна пропозиція від виробника; технічний опис товару; договір на перевезення вантажу №1511-1/912/2018 від 15.11.2018; заявка на доставлення вантажу від 27.09.2019 № 19/1; коносамент від 11.10.2019; рахунок на оплату морського фрахту одного контейнера від 18.11.2019 № L22726; акт виконаних робіт на перевезення вантажу від 18.11.2019 про перевезення одного контейнера TCLU9940597.

За наслідками опрацювання наданих декларантом документів митницею встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підтягає сплаті за товари, а саме:

у відомостях щодо транспортно-експедиційного обслуговування у заявці, яка є невід`ємною частиною договору про надання транспортно-експедиційного обслуговування від 27.09.2019 № 19/1, не зазначено найменування та опис товару, не має посилання на коносамент, номери контейнерів, інвойс, тощо, який прийнятий до перевезення та не може кореспондуватись з наданим інвойсом на оплату наданих послуг від 18.11.2019, а тому не можуть бути об`єктивними та такими, що підтверджують транспортні витрати, що мають включатися до митної вартості товару;

відповідно до листа посольства України в КНР, на запит МЗС України, отримано

відповідь за № 6156/16-200-81 від 17.01.2019 щодо вартості контейнерних морських перевезень - вартість перевезення 40 футового контейнера з портів КНР до порта «Південий» складає від 2 500-3 000 дол. США;

до митного оформлення декларантом не надані документи, що підтверджують відповідність товару міжнародним стандартам, як то зазначено в п.2.2 зовнішньоекономічного контракту..

Ці обставини, як вказує митниця, викликали обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей, заявлених до митного оформлення на підтвердження митної вартості, зокрема, транспортної складової, у зв`язку з чим митниця надіслала товариству повідомлення про необхідність подання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МК України: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка); прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; декларацію країни відправника; висновки про якісні/вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 04.12.2019 № 537 TOB «АМТ ТРЕЙД» повідомив митний орган про неможливість подання інших документів та додатково надіслав комерційну пропозицію від 19.09.2019, прайс-лист виробника від 12.09.2019.

Відповідач дослідив ці документи, встановив, що в комерційній пропозиції від 19.09.2019 не зазначено, на який період діє пропозиція, в прайс-листі виробника від 12.09.2019 не зазначено, на який обсяг продукції діє зазначена ціна.

За результатом проведеної митної оцінки та проведених консультації між органом доходів і зборів та декларантом митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 04.12.2019 № UA110030/2019/800298/1, згідно якому митним органом митна вартість товару визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товару 2 ґ (резервний метод) відповідно до ст. 64 МК України.

04.12.2019 з метою митного оформлення товару, який надійшов на виконання означеного вище зовнішньоекономічного договору, відповідно до специфікації від 27.09.2019 № 2, позивач через митного брокера подав до Дніпровської митниці митну декларацію № UA110030/2019/014951 на товари: Електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням, потужністю понад 7,5 кВ А: Бензиновий генератор Кентавр КБГ605Ег - 21 шт; (11 кВ-A); Двигуни внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 250 см3, потужністю понад 10 кВт: Бензиновий двигун Кентавр ДВЗ-440БЕ - 23 шт; (420 см3, 11 кВт).

Виробник товару: Zhejiang Lingben Machinery and Electronics CO., LTD.; Торговельна марка: Кентавр; Країна виробництва CN.

Умови поставки FOB Ningbo.

Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом - за ціною договору.

На підтвердження митної вартості митному органу подано документи, а саме: зовнішньоекономічний договір LNGB-1-2019 від 06.09.2019; специфікація № 2 від 27.09.2019; інвойс № LB0816-2019 від 04.10.2019; пакувальний лист; прайс-лист виробника; комерційна пропозиція від виробника; технічний опис товару; договір на перевезення вантажу №1511-1/912/2018 від 15.11.2018; заявка на доставлення вантажу від 30.09.2019 № 20/1; коносамент від 12.10.2019; рахунок на оплату морського фрахту одного контейнера від 21.11.2019 № L22777; акт виконаних робіт на перевезення вантажу від 21.11.2019 про перевезення одного контейнера.

За наслідками опрацювання наданих декларантом документів митницею встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підтягає сплаті за товари, а саме:

у відомостях щодо транспортно-експедиційного обслуговування у заявці, яка є

невід`ємною частиною договору про надання транспортно-експедиційного обслуговування від 30.09.2019 № 20/1, не зазначено найменування та опис товару, немає посилання на коносамент, номери контейнерів, інвойс, тощо, який прийнятий до перевезення та не може кореспондуватись з наданим інвойсом на оплату наданих послуг від 21.11.2019, а тому не можуть бути об`єктивними та такими, що підтверджують транспортні витрати, що мають включатися до митної вартості товару;

відповідно до листа посольства України в КНР, на запит МЗС України, отримано

відповідь за № 6156/16-200-81 від 17.01.2019 щодо вартості контейнерних морських перевезень - вартість перевезення 40 футового контейнера з портів КНР до порта «Південий» складає від 2 500-3 000 дол. США;

до митного оформлення декларантом не надані документи, що підтверджують відповідність товару міжнародним стандартам, як то зазначено в п.2.2 зовнішньоекономічного контракту.

Ці обставини, як вказує митниця, викликали обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей, заявлених до митного оформлення на підтвердження митної вартості, зокрема, транспортної складової, у зв`язку з чим митниця надіслала товариству повідомлення про необхідність подання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МК України: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка); прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; декларацію країни відправника; висновки про якісні/вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 05.12.2019 № 538 TOB «АМТ ТРЕЙД» повідомив митний орган про неможливість подання інших документів та додатково надіслав комерційну пропозицію від 20.09.2019, прайс-лист виробника від 10.09.2019.

Відповідач дослідив ці документи, встановив, що в комерційній пропозиції від 20.09.2019 не зазначено, на який період діє пропозиція, в прайс-листі виробника від 10.09.2019 не зазначено, на який обсяг продукції діє зазначена ціна.

За результатом проведеної митної оцінки та проведених консультації між органом доходів і зборів та декларантом митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA110030/2019/800304/1 від 05.12.2019, згідно якому митним органом митна вартість товару визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товару 2 ґ (резервний метод) відповідно до ст. 64 МК України.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність висновків митного органу.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких міститься у вказаній нормі.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів виникає тільки за наявності певних підстав для обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару, а саме: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які значаться у документах, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України підтверджують цю митну вартість.

Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 МК України.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст.64 Митного кодексу України резервний метод визначення митної вартості товарів полягає в наступному.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка, як зазначено вище, визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 10 статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема:

п.5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

п.6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

З наведених норм випливає, що митною вартістю товарів являється по суті загальна сума всіх платежів, здійснених покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Отже орган доходів і зборів наділений повноваженнями щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності законодавчо встановлених обмежень для визначення митної вартості за ціною договору.

Судом встановлено, що в спірному випадку декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При цьому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що подані позивачем документи для митного оформлення давали змогу відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про помилковість доводів відповідача, наведених в обґрунтування наявності сумнівів відносно достовірності відомостей на підтвердження митної вартості, а саме: транспортної складової, у зв`язку з тим, що в заявках від 27.09.2019 № 19/1 та від 30.09.2019 № 20/1 не повністю зазначено найменування та опис товару, який перевозився: відсутнє посилання на коносамент, номери контейнерів, інвойс тощо; з інформації посольства КНР щодо вартості контейнерних морських перевезень встановлено, що вартість перевезення 40 футового контейнера з портів КНР до порту «Південний» складає від 2500-3000 доларів США, то суд зазначає наступне.

Апеляційний суд вважає прийнятним посилання суду першої інстанції на п.14 висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, в редакції від 13.03.2012, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 № 2, а саме: якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

В спірному випадку, суд першої інстанції вірно встановив, що належним доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів є надана позивачем до митного органу довідка про транспортні витрати, яка є належним доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

У заявках на міжнародне морське перевезення товару від 27.09.2019 № 19/1 та від 30.09.2019 № 20/1 міститься інформація про вагу товару та кількість упаковок товар, які повністю кореспондуються із вагою товару, яка вказана у пакувальному листі, та кількість упаковок товару, яка також вказана у пакувальних листах, копії яких містяться у матеріалах справи. Інші недоліки у оформленні транспортних документів позивача безпосередньо ціни товару не стосуються.

Посилання відповідача на лист посольства України в КНР є безпідставним та необґрунтованим, оскільки цей лист не є та не може бути належним документом на підтвердження вартості перевезення товарів, отже не може застосовуватись відповідачем в ході митного оформлення отриманого позивачем товару з конкретними певними умовами поставки.

Щодо ненадання декларантом митному органу документів, які підтверджують якість товару, відповідність товару міжнародним стандартам, технічним умовам, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що такі документи не впливають на митну вартість товару, оскільки не містять відомостей щодо ціни товару та взагалі будь-яких числових значень складових митної вартості товару.

Крім того, слід зазначити, що Митний кодекс України не визначає такі документи в переліку основних документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до наведеної вище ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Також є правильними висновки суду першої інстанції стосовно інших доводів відповідача, а саме: про відсутність в наданих позивачем додатково комерційних пропозиціях інформації про те, на який період дію пропозиція; в прайс-листах виробника - інформації про те, на який обсяг продукції діє зазначена ціна.

У відповідності до п.13 Висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, в редакції від 13.03.2012, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 № 2, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку з наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що досліджені документи не мають розбіжностей та суперечностей і у своїй сукупності підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та дозволяють здійснити контроль шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом та провести обчислення митної вартості.

Наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до у статті 58 МК України не є беззаперечною підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, заявлених позивачем до митного оформлення.

Встановлені у справі фактичні обставини дають підстави для висновку, що позивачем при декларуванні митної вартості товарів за зовнішньоекономічним контрактом № LNGB-1-2019 від 06.09.2019 зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до митних декларацій внесені недостовірні або неточні відомості, надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, що є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, обраного позивачем, і розцінено митницею як заниження позивачем митної вартості.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товарів 04.12.2019 № UA110030/2019/800298/1; від 05.12.2019 № UA110030/2019/800304/1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року у справі № 160/934/20 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко