Справа № 520/8417/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 серпня 2020 р. № 520/8417/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Водолажченка В.М.,

представника відповідачів - Ткаченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови начальника Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Шатохіна Є.А. про накладення на позивача як ФО-П ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу: №172651 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172652 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172653 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172654 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172655 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172656 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172657 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172658 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172659 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172660 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172661 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172662 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172663 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172664 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172665 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172666 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172667 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172668 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172669 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172670 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172671 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172672 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172673 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172674 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172675 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172676 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172677 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн.

В обґрунтування позову позивача зазначено, що постанови №172651, №172652, №172653, №172654, №172655, №172656, №172657, №172658, №172659, №172660, №172661, №172662, №172663, №172664, №172665, №172666, №172667, №172668, №172669, №172670, №172671, №172672, №172673, №172674, №172675, №172676, №172677 від 09.06.2020 є протиправними та такими, що ґрунтуються на помилкових висновках посадових осіб відповідача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 15.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з огляду на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим останні не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 25.08.2020 року, зокрема, залучено Державну службу України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14) в якості другого відповідача до участі у справі за вищевказаним позовом.

Позивач та представник позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2020 року на підставі графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області у період з 27.04.2020 року по 03.05.2020 року та направлення на рейдову перевірку №008071 від 27.04.2020 року, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області проводилась рейдова перевірка на 340 км а/д М-03 «Київ - Харків -Довжанський».

Як свідчать матеріали справи, під час здійснення перевірки перевіряючими було виявлено та зупинено транспортний засіб VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , яким здійснювались перевезення вантажів на договірних умовах в міжнародному сполученні.

Також, як вказано представником відповідача під час розгляду справи, під час проведення перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить та використовується фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 .

При цьому, у водія, що перебував за кермом вищезазначеного транспортного засобу, були відсутні щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія (роздруківки даних роботи цифрового тахографа) за період з 31.03.2020 по 28.04.2020, які відповідно до п.7 ст. 12-34 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) та п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385 повинні знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам.

У зв`язку з встановленням зазначених порушень перевіряючими особами було складено акт № 222109 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.04.2020 р.

Зі змісту наданих представником відповідача пояснень судом встановлено, що водій зі змістом акту № 222109 від 28.04.2020 був ознайомлений, про що власноруч зазначив «Ознайомлений» та поставив особистий підпис.

Зі змісту наданої в матеріалах справи копії акту № 222109 від 28.04.2020 року вбачається, що під час проведення перевірки виявлено порушення під час надання послуг з міжнародних вантажних перевезень згідно CMR №1132222 від 27.04.2020 року в транспортному засобі обладнаному повіреним цифровим тахографом у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст.. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 11 ч.1 не оформлено щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія - роздруківки даних роботи водія з цифрового носія чи бланк підтвердження діяльності водія за 28.04.2020 року, 27.04.2020 року, 26.04.2020 року, 25.04.2020 року, 24.04.2020 року, 23.04.2020 року, 22.04.2020 року, 21.04.2020 року, 20.04.2020 року, 19.04.2020 року, 18.04.2020 року, 17.04.2020 року, 16.04.2020 року, 15.04.2020 року. 14.04.2020 року, 13.04.2020 року, 12.04.2020 року, 11.04.2020 року, 10.04.2020 року, 09.04.2020 року, 08.04.2020 року, 07.04.2020 року, 06.04.2020 року, 05.04.2020 року, 04.04.2020 року, 03.04.2020 року, 02.04.2020 року, 01.04.2020 року, 31.03.2020 року.

Суд зазначає, що відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок №1567), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що з огляду на обставини того, що позивач зареєстрований у Харківській області, акт №222109 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.04.2020 року разом із супровідним листом №28320/33/18-20 від 13.05.2020 року було направлено на розгляд до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Матеріали справи свідчать, що повідомленням № 40759/37/24-20 від 26.05.2020, направленим поштою 02.06.2020 відповідно до списку № 6661 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, позивача було викликано на 09.06.2020 року для розгляду справи стосовно акту №222109 від 28.04.2020 року.

Зазначене повідомлення було отримано позивачем 06.06.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Розгляд справи щодо акту №222109 від 28.04.2020 року було здійснено відповідачем за відсутності позивача або його законного представника у зв`язку з їх неприбуттям.

Матеріали справи свідчать, що начальником Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Євгеном Шатохіним 09.06.2020 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт стосовно позивача винесено постанови №172651, №172652, №172653, №172654, №172655, №172656, №172657, №172658, №172659, №172660, №172661, №172662, №172663, №172664, №172665, №172666, №172667, №172668, №172669, №172670, №172671, №172672, №172673, №172674, №172675, №172676, №172677 про застосування адміністративно-господарських штрафів, відповідно до яких до позивача штраф у розмірі 680,00 грн. за кожне окреме порушення з огляду на те, що 28.04.2020 року о 12:45, за адресою Полтавська обл.., 340 км а/д М-03 «Київ - Харків - Довжанський» допущено порушення п.7 ст. 12-34 Додатку до ЄУТР, відповідальність за яке передбачена абз. 11 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Представником відповідача під час розгляду справи було надано пояснення та вказано, що згідно п. 29 Порядку №1567 копії постанов №172651, №172652, №172653, №172654, №172655, №172656, №172657, №172658, №172659, №172660, №172661, №172662, №172663, №172664, №172665, №172666, №172667, №172668, №172669, №172670, №172671, №172672, №172673, №172674, №172675, №172676, №172677 від 09.06.2020 року разом із супровідними листами, 12.06.2020 року відповідно до списку №7072 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у відділення поштового зв`язку №22 АТ «УКРПОШТА» було направлено на адресу позивача.

Позивач, вважаючи зазначені постанови протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті", були утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема управління Укртрансбезпеки у Харківській області та управління Укртрансбезпеки у Полтавській області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 року, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

Статтею 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 11 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Судовим розглядом справи було встановлено, що під час виконання графіку проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області 27.04.2020 року співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області виявлено та зупинено на 340 км а/д М-03 «Київ - Харків - Довжанський» транспортний засіб VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , яким здійснювались перевезення вантажів на договірних умовах в міжнародному сполученні.

Суд зазначає, що процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами п. 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктом 22 Порядку № 1567, передбачено, що акт перевірки - це документ де фіксуються виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом.

Занесення будь-якої інформації до акту перевірки на підставі припущень є не допустимим так як може повністю змінити або нівелювати зміст виявленого порушення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що перевіряючими в акті №222109 від 28.04.2020 року зафіксовано, що під час проведення перевірки виявлено порушення, а саме у водія, що перебував за кермом вищезазначеного транспортного засобу, були відсутні щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія (роздруківки даних роботи цифрового тахографа) за період з 31.03.2020 по 28.04.2020, які відповідно до п.7 ст. 12-34 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) та п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385 повинні знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам.

Суд зазначає, що приписами ст. 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 53 Закону №2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

При цьому, згідно із приписами ст. 18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція №385), ця Інструкція поширюється па суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Положеннями п.1.4 Інструкції №385 передбачено, що адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать, зокрема показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу" за визначенням ЄУТР (994_016), - «калібрування».

Також у п. 1.4 Інструкції №385 визначено, що контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтомагичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Пунктом 2.5 Інструкції №385 передбачено, що повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які атестовані відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в залежності від типу тахографів.

Відповідно до п. 2.6, 2.7 Інструкції №385 пункти сервісу тахографів виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки. За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

Суд зазначає, що положеннями п. 3.3 Інструкції №385 визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зокрема, має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Відповідно до п. 3.5 Інструкції №385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Водночас, положеннями п. 3.6 передбачено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Судовим розглядом справи встановлено, що з 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), підписаної у Женеві 01.07.1970 р. в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Відтак, враховуючи наведене слід дійти висновку, що водії мають надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто 1+28.

Під час розгляду справи судом зі змісту акту перевірки встановлено, що водієм під час рейдової перевірки не надавались реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв за поточний день та відповідних 28 попередніх днів, як і не надано було бланк підтвердження діяльності за такі дні. Водночас, реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв та бланків підтвердження діяльності позивачем також не було подано і при розгляді справи про порушення автотранспортного законодавства.

З аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що законодавцем встановлено обов`язок водія надати при перевірці відповідному державному органу реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв у визначеній кількості (а також бланки підтвердження діяльності в разі їх відсутності), а транспортного підприємства забезпечити їх наявність у такого водія.

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивачем та водієм не було дотримано вказаних умов.

Згідно з абз.11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваних у даній справі постанов стало порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме - здійснення міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів за період з 31.03.2020 року по 28.04.2020 року.

Водночас, суд зазначає, що під час оформлення зазначених порушень позивачем не було забезпечено надання пояснень чи заперечень перевіряючим та при складанні акту перевірки не вказано про наявність відповідних тахокарт за період з 31.03.2020 року по 28.04.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем відповідно до норм ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» , правомірно застосовано до позивача санкції у вигляді штрафу на загальну суму 18360,00 грн. за здійснення міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за кожен випадок такого порушення.

При цьому, суд зазначає, що під час розгляду справи позивачем було підтверджено, що за 28.04.2020 року та 27.04.2020 року дійсно були відсутні роздруківки даних роботи водія з цифрового носія, оскільки планувався виїзд водія ОСОБА_2 на іншому автомобілі, а коли було вирішено їхати саме на цьому автомобілі, то водій по своїй недбалості 27.04.2020 року та 28.04.2020 року дані роботи водія не фіксував.

Водночас, позивачем під час розгляду справи вказано на наявність у зазначені в акті дні, а саме: з 31.03.2020 року по 26.04.2020 року, фіксації режимів праці та відпочинку водія, що проводилось за допомогою цифрового тахографа 1381., роздруківки з якого надано до суду.

Суд, надаючи оцінку вказаним доводам позивача, зазначає, що останні не спростовують обставин відсутності зазначених документів у водія станом на момент проведення перевірки та не можуть вважатися судом доказом протиправності спірних у даній справі постанов.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанов начальника Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Шатохіна Є.А. про накладення на позивача як ФО-П ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу: №172651 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172652 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172653 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172654 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172655 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172656 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172657 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172658 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172659 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172660 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172661 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172662 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172663 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172664 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172665 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172666 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172667 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172668 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172669 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172670 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172671 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172672 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172673 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172674 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172675 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172676 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн., №172677 від 09.06.2020 у розмірі 680 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., м. Харків, 61022), Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 31 серпня 2020 року.

Суддя Мельников Р.В.