Справа № 420/6179/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6179/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Геліос»» (вул.Ак.Воробйова,36, каб.2, м.Одеса, 65006, ) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Геліос»» (), а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих ТОВ «Торгівельна фірма «Геліос»» суму заборгованості по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 42671,11 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Геліос»», в якій позивач просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Геліос», а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство:суму заборгованості по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 42671,11 грн., на бюджетний рахунок -UА0015009, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів УДКСУ у м. Одесі Одеськоїобласті/Суворівський район/14010100.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до довідки про суми податкового богу, що підлягає стягненню та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ТОВ «Торгівельна фірма «Геліос» перед бюджетом по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить всього 42 671 грн. 11 коп.

Заборгованість, що підлягає сплаті по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті: нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми«Ш») № від 24.10.2018 року на загальну суму 7449,06 грн. (штрафна санкція); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми«Ш»)№ від 29.08.2019 року на загальну суму 31 015,80 грн. (штрафна санкція).Платнику податків була нарахована пеня на загальну суму - 4 206 грн. 25 коп, відповідно до п.п. 129.1.2 ст. 129 Податкового кодексу України та ч. 4 гл. 2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422. Відповідно до вимог п.59.1 ст.59 ПК України на адресу відповідача податковим органом направлено податкову вимогу форми «Ю» №104837-17 від 14.09.2018р., однак сума податкового боргу ТОВ «Торгівельна фірма «Геліос» самостійно не сплачена.

Ухвалою від 17.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін згідно з ст. 262 КАС України.

Копію вищезазначеної ухвали суду направлено відповідачу за зазначеною у позові адресою ТОВ «Торгівельна фірма «Геліос»», яка збігається з адресою за даними ЄДРПОУ: 65006, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА ВОРОБЙОВА, будинок 36, КАБІНЕТ 2, поштове відправлення №128 відповідачем отримано 04.08.2020 року. Таким чином, відповідач вважається повідомленим належним чином.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч.2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Геліос» (ТОВ «Торгівельна фірма «Геліос»») зареєстровано Юридичним департаментом Одеської міської ради 05.07.2017 року; Номер запису: 0063009; перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області, Північному управлінні у м. Одесі, Суворовській державній податковій інспекції (Суворовський район м. Одеси) з 05.07.2017 та зареєстроване за № 88.

Станом на 31.03.2020 відповідно до довідки про суми податкового богу, що підлягає стягненню та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Геліос» перед бюджетом по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить всього 42 671 грн. 11 коп.Заборгованість, що підлягає сплаті по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті: нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми«Ш») № від 24.10.2018 року на загальну суму 7449,06 грн. (штрафна санкція); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми«Ш»)№ від 29.08.2019 року на загальну суму 31 015,80 грн. (штрафна санкція)з урахуванням пені 4 206 грн. 25 коп.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості у встановлені законодавством строки, податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ю» №104837-17 від 14.09.2018р., яку направлено за адресою ТОВ «Торгівельна фірма «Геліос» згідно поштового відправлення № 583.

Отже на час звернення до суду зазначена у вимозі сума боргу відповідачем не сплачена та платник податків має податковий борг в загальному розмірі 42 671 грн. 11 коп., що підтверджується документально та не заперечується відповідачем.

Також на час розгляду судом справи по суті заявлених позовних вимог, доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» №104837-17 від 14.09.2018р. або погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов`язаннями до суду не надано.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України).

Відповідно до ст. п.14.1.137 ст.14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Відповідно до п.54.1. ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.56.11. ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п.57.1. ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Правовими положенням пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 ПК України.

Відповідно до п.59.1ст.59 ПК Україниу разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Пунктом 59.5ст.59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Згідно з п.95.1ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Джерела погашення податкового боргу платника податку визначені нормамист. 87 ПК України. Крім того, у силу приписів п.87.9ст.87цьогоКодексуу разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Підпунктом 20.1.34. п.20.1 ст.20 ПК України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

З урахуванням того, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення податковим органом відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заявленої суми заборгованості.

Таким чином, позивач є органом державної влади, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

На підставі встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає подання даного позову правомірним, позовні вимоги - обґрунтованими, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги - доведеними.

Окрім того, суд враховує ту обставину, що ухвалою суду про відкриття провадження по справі від 17.07.2020 року відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснення, що згідно положень ч.4 ст.159 КАС України, у разі не подання відзиву без поважних причин, суд може вважати це визнанням позову з боку відповідача.

До дати розгляду справи та ухвалення рішення по справі представник відповідача не надав до суду відзив на позов, а тому суд враховує вказану обставину як визнання позовних вимог з боку відповідача.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що суб`єкт владних повноважень не поніс витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні витрати не підлягають розподілу та стягненню.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м. Одеса, 65044, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Геліос»» (вул.Ак.Воробйова,36, каб.2, м. Одеса, 65006, ) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Геліос»» (), а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих ТОВ «Торгівельна фірма «Геліос»» суму заборгованості по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 42671,11 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Геліос» (вул.Ак.Воробйова,36, каб.2, м. Одеса, 65006, ), а саме з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих підприємство: суму заборгованості по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 42671,11 грн., на бюджетний рахунок - UА0015009, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів УДКСУ у м. Одесі Одеської області/Суворівський район/14010100.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.С.Єфіменко

.