Справа № 360/3056/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3056/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (далі - відповідач, приватний виконавець), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 62325671 від 12.06.2020 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про стягнення грошових коштів на підставі виконавчого напису №11888 від 13.05.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 06.08.2020 бухгалтер 2-го воєнізованого гірничорятувального загону, працівником якого є позивач, повідомила про надходження до загону постанови відповідача про звернення стягнення на заробітну плату від 10.07.2020 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» на погашення заборгованості в розмірі 19244,63 грн.

Ніяких документів щодо зміни будь-якої зі сторін вищезазначеного кредитного договору її правонаступником за жодною з передбачених законодавством для цього підстав позивач не отримував, інших зобов`язань грошового характеру немає.

З цієї ж постанови відповідача та супроводжувального листа до неї позивач дізнався про існування відкритого відносно виконавчого провадження №62325671 від 12.06.2020 про стягнення з грошових коштів на підставі виконавчого напису № 11888 від 13.05.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.

На підставі частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, позивач вважає вказану постанову про відкриття виконавчого провадження такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Виконавчим округом відповідача є м. Київ, тому відкрити виконавче провадження про стягнення з позивача коштів він міг тільки у тому випадку, якби його місце проживання у виконавчому написі нотаріуса було вказане, як зареєстроване у м. Києві. Однак, у договорі з банком, заборгованість за яким стягується з позивача, його адресою реєстрації вказана адреса у м. Лисичанську, тому у виконавчому написі нотаріуса не може бути вказана інша адреса.

Згідно з довідки управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради та домової книги місце проживання позивача з 19.11.1997 по теперішній час зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідки з місця роботи позивач працює у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні з 2014 року по теперішній час, загін з грудня 2014 року знаходиться у м. Лисичанську.

Тобто, позивач фізично не мав можливості мешкати у м. Києві, оскільки його робота пов`язана з підприємствами вугільної промисловості, які у м. Києві відсутні.

Не міг стягувач підтвердити документально і знаходження його майна, відкритих рахунків тощо у м. Києві, бо ні майна, ні рахунків там позивач не має.

Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження № 62325671 від 12.06.2020 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про стягнення з грошових коштів на підставі виконавчого напису №11888 від 13.05.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 25.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 30-32).

Відповідно до статей 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження манна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він мас право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

11.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до приватного виконавця із заявою №2310/ПВ/20 від 20.05.2020 про примусове виконання рішення, в якій просили відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №11888 від 13.05.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колсйчиком В.В. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 19 244,63 гривень.

У виконавчому написі №11888 від 13.05.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., вказано місце проживання Боржника - ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Вважає, що виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва.

У заяві про примусове виконання рішення стягувачем також зазначено інформація, що вказана у виконавчому написі, а саме: фактичним місцем проживання Боржника - ОСОБА_1 , є АДРЕСА_2 .

При прийнятті виконавчого документа до виконання приватним виконавцем було перевірено виконавчий напис на відповідність вимог, передбачених статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».

При прийнятті виконавчого напису жодного порушення у відповідність до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем не виявлено, в результаті чого прийнято на виконання.

Відповідачем зазначено, що зазначення у виконавчому написі №11888 від 13.05.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., серед іншого, місце проживання чи перебування фізичної особи - боржника відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», є обов`язковою вимогою до виконавчого документа.

На час вирішення даного судового спору виконавчий напис від №11888 від 13.05.2020 є чинним, що позивачем не оскаржується.

Відтак, виконавчий напис нотаріуса слугував підставою для відкриття виконавчого провадження.

Наголошує, що жодним нормативно-правовим актом, в тому числі Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Міністерством юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (зі змінами), не передбачено обов`язку приватного виконавця проводити виконавчі дії, спрямовані на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки до приватного виконавця надійшов виконавчий документ - виконавчий напис №11888 від 13.05.2020, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., в якому зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Вважає, що в даному випадку приватним виконавцем жодним чином не порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, статтю 24 цього Закону.

У зв`язку з цим, керуючись статтями 26, 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем 12.06.2020 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62325671.

Щодо неотримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2020.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Приватним виконавцем відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» на дві адреси Позивача, які зазначаються у виконавчому документі, було надіслано постанови, винесені в межах виконавчого провадження ВП №62325671 рекомендованим поштовим відправленням за № 919 ( АДРЕСА_1 ) та № 757 ( АДРЕСА_2 ).

У відповідності до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомлений про початок примусового виконання рішень з моменту направлення постанови про відкриття виконавчого провадження на адреси, зазначені у виконавчому документі.

Таким чином, порушення, визначенні статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

Позивач зазначає, що жодних зобов`язань перед ТОВ «Фінансова компанія «СітіФінанс» не має.

Приватний виконавець з цього приводу зауважує, що правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 79 від 22.02.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СітіФінанс» заборгованості за Кредитним договором № 077769/0001XSGF від 22.09.2012.

Разом з цим, боржник додає, що в договорі з ПАТ «Платинум банк» адресою реєстрації є м. Лисичанськ, а не м. Київ.

Приватний виконавець Клименко Р.В. не спростовує твердження боржника щодо зазначення у кредитному договорі адреси, а саме: АДРЕСА_1 , але в той час приватний виконавець звертає увагу, що кредитний договір № 077769/0001XSGF, укладений між кредитодавцем та боржником - ОСОБА_1 , ще в 2012 році, що свідчить, про те, що за період з 2012 по 2020 роки боржник має право змінити своє місце проживання/перебування.

Відповідачем також зазначено, що місце реєстрації не є підтвердженням того, що особа проживає за адресою, зазначена саме паспорті боржника - АДРЕСА_1 та не є підтвердженням того, що ОСОБА_1 проживав на день відкриття виконавчого провадження саме в Луганській обл., адже норми законодавства вказують на те, що громадяни України мають право вільно пересуватися по території України та вільного вибору місця проживання без офіційної реєстрації.

Таким чином, фактичне місце проживання особи може відрізнятися від зареєстрованого у встановленому законом порядку. Проте ні стягувач, ні виконавець не можуть зобов`язати боржника зареєструвати чи перереєструвати адресу свого місця проживання у разі розбіжностей між фактичною та зареєстрованою адресами.

Просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності (арк. спр. 4, 27-29).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - також КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є боржником у виконавчому провадженні ВП № 62325671, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Клименка Р.В. (арк. спр. 43-44).

ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» (ідентифікаційний код 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, 37/41) є стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 62325671, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця Клименка Р.В. (арк. спр. 43-44).

Клименко Роман Васильович (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ) є приватним виконавцем у виконавчому окрузі м. Києва.

Виконавчим написом від 13.05.2020 № 11888, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, звернуте стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 077769/0001XSGF від 22.09.2012 про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, укладеним між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 79 від 22.02.2018, та ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості провадиться за період з 22.02.2018 по 12.02.2020. Сума заборгованості складає 18744,63 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 13382,37 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5362,26 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із Стягувача в розмірі 500,00 грн, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню з Боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» складає 19244,63 грн (арк. спр. 42).

У кредитному договорі № 077769/0001XSGF від 22.09.2012 про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , адреса реєстрації та листування ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_1 .

На підставі заяви ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» від 20.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 62325671 від 12.06.2020 з виконання виконавчого напису від 13.05.2020 № 11888, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 19244,63 грн (арк. спр. 39, 43-44).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. від 10.07.2020 ВП № 62325671 звернуте стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у другому воєнізованому гірничорятувальному загону, яка надійшла до 2-го воєнізованого гірничорятувального загону 21.07.2020 (арк. спр. 6-7, 49).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.02.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) та Законом України від 02.06.2016 № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403).

Абзацом другим частини першої статті 19 Закону № 1404 встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону № 1404 у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною першою статті 25 Закону № 1403 визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 1403 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (частина шоста статті 25 Закону № 1403).

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон № 1404 визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

Крім того, відповідно до пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця;

у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1404 виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно з частиною п`ятою статті 24 Закону № 1404 у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону № 1404 стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону № 1404 на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Частиною першою статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (частина перша статті 179 Цивільного кодексу України).

Разом з цим, відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків (пункт7.1.5 статті 7 Закону про платіжні системи).

При цьому, стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували, що боржник дійсно має власні грошові кошти (майно) на зазначеному вище рахунку, а відповідачем при прийнятті виконавчого документа до виконання це перевірено не було.

Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки саме матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення, а не рахунок у банку, який є засобом, механізмом, способом безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

З огляду на викладене, наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку лише за умови наявності коштів боржника на цьому рахунку.

Відповідачем не надано суду доказів наявності у позивача на час відкриття спірного виконавчого провадження рахунку та наявності коштів в банку, розташованого в м. Києві.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідачем з перевищенням наданих законом повноважень, адже жодна з підстав, визначених законом для відкриття виконавчого провадження на території міста Києва, була відсутня.

Як наслідок, така постанова носить протиправний характер та підлягає скасуванню.

Як слідує з вищеописаних матеріалів виконавчого провадження № 62325671, приватний виконавець вказав, що місцем проживання боржника є: АДРЕСА_2 .

Однак, така інформація суперечить даним паспорта громадянина України позивача у вигляду ID-картки № НОМЕР_2 , дата видачі: 11.06.2019, згідно з яким зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 (арк. спр. 17).

Відповідно до довідки управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради від 25.06.2019 № 13892 та домової книги місце проживання позивача з 10.11.1997 по теперішній час зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 13-16, 17).

Згідно з довідкою Другого воєнізованого гірничорятувального загону від 10.08.2020 № 126 ОСОБА_1 дійсно працює Другому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді респіраторника 5 розряду 44 взводу (м. Лисичанськ) з 01.12.2014 по 31.03.2018; командира відділення 4 взіоду (м. Лисичанськ) з 01.04.20-18 по теперішній час. Загін з 01.12.2014 знаходиться у м. Лисичанську (арк. спр. 12).

У позовній заяві позивач заперечує обставини щодо свого проживання у місті Києві.

Будь-яких інших видів доходів, які б позивач отримувала саме у м. Києві, відповідачем не надано, а судом не виявлено.

Посилання відповідача як на підставу відсутності порушень з його боку на ті обставини, що у виконавчому написі № 11888 від 13.05.2020 місцем проживання боржника зазначене АДРЕСА_2 , є незмістовним з таких підстав.

У самому договорі від 22.09.2012 жодного посилання на місце проживання ОСОБА_1 у м. Києві немає. Також відсутні будь-які докази проживання позивача в м. Києві у період з 22.09.2012 по теперішній час.

Крім того, згідно положень пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ / копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця;

у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Відповідачем не надано та не зазначено доказів виконання приписів пункту 3 розділу III зазначеної Інструкції стосовно надання стягувачем та отримання приватним нотаріусом документа / копії документа, який підтверджує, що адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи (позивача по справі) та/або знаходження його майна є територія виконавчого округу приватного виконавця Клименка Р.В. - м. Київ.

Як наслідок, відповідач в порушення пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень без отримання обов`язкового документа / копії документа, який підтверджує, що адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи (позивача по справі) та/або знаходження його майна є територія виконавчого округу приватного виконавця - м. Київ, протиправно прийняв до виконання виконавчий напис.

У зв`язку з чим посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на право позивача змінювати своє місце проживання/перебування є незмістовними. Такі твердження відповідача мають характер припущень, не підтверджені жодним доказом. Натомість, судом достовірно встановлено, що позивач з 2012 року по теперішній час постійно мешкає у м. Лисичанську Луганської області та не має ніякого майна у м. Києві.

Судом при розгляді даної адміністративної справи не виявлено жодного належного доказу, який би свідчив про наявність законних підстав для відкриття виконавчого провадження відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва стосовно позивача, який отримує кошти - виключно з карткового рахунку у Другому воєнізованому гірничорятувальному загоні у м. Лисичанськ Луганської області.

Сам факт наявності не оскарженої та не скасованої постанови про відкриття виконавчого провадження не свідчить про законність її винесення та не свідчить про законність вчинених дій та прийнятих рішень під час вчинення виконавчих дій. Вказаний документ є доказом по справі та підлягає оцінюванню на предмет законності його винесення. Як встановлено судом, приватний виконавець не мав необхідних та достатніх підстав для відкриття виконавчого провадження відносно позивача.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як наслідок, відповідач - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва, який не встановив, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не встановив, що майно позивача знаходиться на території його виконавчого округу - м. Києва, в порушення частин першої-другої статті 25 Закону № 1403 без наявності законних підстав прийняв до виконання виконавчий документ відносно позивача, не за місцем виконання якого відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах міста Києва, у якому розташований його виконавчий округ.

Як наслідок, відповідач без наявності законних підстав виніс постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 12.06.2020 ВП № 62325671 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 13.05.2020 № 11888, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 19244,63 грн, що спростовує позицію відповідача стосовно відсутності порушень з його боку положень Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", оскільки, за помилковою позицією відповідача, проживання, майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахуванням зазначеного, суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є підставою для задоволення заявлених вимог, а інші доводи не впливають на вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку судом встановлені обставини, які свідчать про обґрунтованість заявлених вимог про визнання протиправним та скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є протиправною, прийнятою відповідачем не на підставі та не у спосіб, визначений законом, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 840,80 грн судового збору (арк. спр. 5).

У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі суд дійшов висновку, що всі судові витрати в сумі 840,80 грн, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (РНОКПП НОМЕР_4 , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, офіс 31), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (ідентифікаційний код 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 36/41) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 12.06.2020 ВП № 62325671 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 13.05.2020 № 11888, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 19244,63 грн.

Стягнути з приватного виконавця Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця