Справа № 733/480/20
Суддя: Карапиш Т. В.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/4/20
Єдиний унікальний №733/480/20
Рішення

Іменем України

"28" серпня 2020 р. Ічнянський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 2 Ічнянського ВП Прилуцького ВП в Чернігівській області Селюха Ігоря Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника СРПП № 2 Ічнянського ВП Прилуцького ВП в Чернігівській області Селюха І.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 25 квітня 2020 року відносно нього була винесена постанова серії БАА № 403816 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок. Даною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 квітня 2020 року о 01 годині 15 хвилин на 58 км автодороги Борзна-Ічня-Прилуки керував скутером «Yamaha vino», не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДР України. Зазначає, що відносно нього було складено незаконну постанову, а факти, викладені у ній, не відповідають дійсності, так як при винесенні оскаржуваної постанови відповідач жодними допустимими доказами на підтвердження його винуватості не керувався. Також дана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, зафіксоване не в автоматичному режимі, без врахування його зауважень, пояснень та конкретної ситуації, що склалась, а тому просить визнати дії працівника поліції протиправними, а дану постанову скасувати в зв`язку з відсутністю в його діях правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив його вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених в адміністративному позові.

Відповідач Селюх І.А. в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Стаття 205 КАС України передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Стаття 242 КАС України передбачає, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Частина 1 ст. 6 КАС України вказує, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.7 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Положеннями ч. 1 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 25 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 начальником СРПП № 2 Ічнянського ВП Прилуцького ВП в Чернігівській області Селюхом І.А. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 403816, відповідно до якої на позивача був накладений штраф в розмірі 510 гривень 00 копійок за порушення вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху України (а.с.3).

Як вбачається із даної постанови позивач 25 квітня 2020 року о 01 годині 15 хвилин на 58 км автодороги Борзна-Ічня-Прилуки керував скутером «Yamaha vino», не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1а ПДР України Правил дорожнього руху України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, які затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року.

Згідно п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі

посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Відповідно до вимог ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Норми ст. 251 КУпАП вказують, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 1,2 ст.7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2020 року відносно позивача був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: 25 квітня 2020 року о 01 годині 10 хвилин він на 58 км автодороги Борзна-Ічня-Прилуки керував скутером «Yamaha vino» з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Цього ж дня у ОСОБА_1 було вилучене працівниками поліції посвідчення водія. Але постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2020 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.21-22).

Таким чином, на момент складання оскаржуваної постанови у ОСОБА_1 було відсутнє посвідчення водія, так як воно було вилучене працівниками Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області.

Судом також встановлено, що при складанні постанови про накладення адмінстягнення серії БАА № 403816 відповідачем були порушені норми ст. 268 КУпАП та не роз`яснено право позивачу на захист, що є суттєвим порушенням прав людини, передбаченим Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, на думку суду, є недоведеним, так як в постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийнято рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення, відсутні пояснення свідків. Доказів щодо вини позивача суду пред`явлено не було, а надана останнім копія постанови не може бути належним доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ч.5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, не з`явився в судове засідання, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, також не надав відзиву на позовну заяву, а в матеріалах справи інші докази вини позивача відсутні, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,205,229,241-246,286,295 КАСУ, ст.ст. 7, 122, 247, 251 КУпАП, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника СРПП № 2 Ічнянського ВП Прилуцького ВП в Чернігівській області Селюха Ігоря Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника СРПП № 2 Ічнянського ВП Прилуцького ВП в Чернігівській області Селюха Ігоря Анатолійовича серії БАА № 403816 від 25 квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, закривши провадження по даній адміністративній справі за відсутністю складу правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.126КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду (01010, м. Київ, вул. Московська, 8 корпус 30) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 28 серпня 2020 року.

Суддя Т. В. Карапиш