Справа № 460/1471/19
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 серпня 2020 року

Київ

справа №460/1471/19

адміністративне провадження №К/9901/19387/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 460/1471/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Рівненської обласної виборчої комісії, Голови Рівненської обласної виборчої комісії Загиней Наталії Ігорівни, треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 - депутат Рівненської обласної ради VІI скликання (далі - позивач 1, ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 - депутат Рівненської обласної ради VІI скликання (далі - позивач 2, ОСОБА_2 ) звернулися до суду з позовом до Рівненської обласної виборчої комісії (далі - відповідач 1), Голови Рівненської обласної виборчої комісії Загиней Наталії Ігорівни (далі - відповідач 2), треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де просили:

визнати неправомірними (такими, що вчиненні всупереч вимогам ст.ст.37, 38, 39, 40, 41, 46, 47, 48 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» , ст.ст. 19, 24, 27, 89, 90 Закону України «Про місцеві вибори», Порядку організації роботи та ведення діловодства затверджених постановою ЦВК №228 від 05.09.2015 та роз`ясненням щодо порядку реєстрації обраних депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим:, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост сіл, селищ затверджених Постановою ЦВК №381 від 02 жовтня 2017 року) дії (бездіяльність) Рівненської обласної виборчої комісії щодо розгляду питання про визнання обраними та реєстрації депутатів Рівненського обласної ради ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , замість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

скасувати Постанови Рівненської обласної виборчої комісії №105, №106 від 13.12.2018;

визнати неправомірними дії голови Рівненської обласної виборчої комісії, щодо підписання Постанови №106 та оголошення її на сесії Рівненської обласної ради 14.12.2018.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Рівненської обласної виборчої комісії щодо розгляду питання про визнання обраними та реєстрацію депутатів Рівненського обласної ради ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , замість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визнано протиправними та скасовано постанови Рівненської обласної виборчої комісії № 105 та № 106 від 13.12.2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року в справі № 460/1471/19 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Рівненської обласної виборчої комісії, Голови Рівненської обласної виборчої комісії Загиней Наталії Ігорівни, треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, скасування постанов відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із указаною касаційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: Єресько Л.О. (суддя-доповідач), судді: Загороднюк А.Г., Соколов В.М.

У зв`язку із перебуванням судді Загороднюка А.Г. у відпустці в період з 25 серпня 2020 року по 26 серпня 2020 року, питання про відкриття провадження за цією касаційною скаргою, вирішується колегією суддів в перший робочий день по виходу судді з відпустки.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Верховний Суд зазначає про те, що викладені у касаційній скарзі доводи не відповідають вимогам пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України, оскільки не містять передбачені статтею 328 цього Кодексу підстави, а мотивування касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права не мають правового підґрунтя та фактично свідчать про незгоду скаржника із наданою судом оцінкою доказів у справі.

Щодо посилання скаржника на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковими для скасування судових рішень, - пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує їх прийнятність виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, проте, за відсутності належного обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, ця умова не може бути перевірена.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Крім того, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Так, до матеріалів касаційної скарги скаржниками додано документ про сплату судового збору від 31 липня 2020 року № 37 в сумі 4610,40 грн.

Разом з тим, відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів слідує, що позивачі у цій справі є фізичними особами, звернулися до суду в 2019 році та заявили 3 позовні вимоги немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинна на час звернення позивачів до суду, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами частини сьомої статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 гривень.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті кожним скаржником за звернення з цією касаційною скаргою, складає 4610,40 гривень (200% від (1921,00 грн*0,4)*3)).

Отже, враховуючи сплачений скаржниками судовий збір в суммі 4610,40 грн, сумма судового збору, яка підлягає доплаті за звернення з цією касаційною скаргою становить 4610,40 грн.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржникам строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України та оригіналу документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

На підставі викладеного, керуючись статтею 169, частиною 4 статті 330, статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 460/1471/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Рівненської обласної виборчої комісії, Голови Рівненської обласної виборчої комісії Загиней Наталії Ігорівни, треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, скасування постанов - залишити без руху.

Надати скаржникам строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

1) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України;

2) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 4610,40 гривень (отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа)).

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 330 КАС України касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М.Соколов

Судді Верховного Суду