Справа № 640/18776/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Київ № 640/18776/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Смолій І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення до ТОВ «АППІА» про анулювання ліцензій,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення (надалі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) з позовом до ТОВ «АППІА» (далі-відповідач) про анулювання ліцензій провайдера програмної послуги серії НР № 1295-м від 04.07.2011 та НР № 1296-м від 08.07.2011 ТОВ «АППІА».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про невиконання відповідачем вимог Закону України "Про телебачення та радіомовлення".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву.

Станом на момент прийняття рішення у справі відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Згідно ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення було видано відповідачеві ліцензії провайдера програмної послуги серії НР № 1295-м від 04.07.2011 та НР № 1296-м від 08.07.2011 ТОВ «АППІА».

Розпорядженням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 02.08.2018 року № 17/1058, враховуючи рішення позивача від 12.07.2018 року № 963 про порушення відповідачем ч.4 ст.12, ч.9.ст.40 Закону України "Про телебачення та радіомовлення" та накладення на нього штрафу, було зобов`язано останнього у період з 01.01.2019 року по 31.03.2019 року подати звіт про свою структуру власності за 2018 рік.

Позивачем було проведено перевірку ТОВ «АППІА» з питання своєчасності подання телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги інформації про структуру власності, результати якої викладено в акті від 16.07.2019 року № 1.

Висновки перевірки свідчать про невиконання, зокрема, відповідачем розпорядження Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 02.08.2018 року № 17/1058 та неподання ним звіту про структуру власності.

У зв`язку з зазначеним, позивачем прийнято рішення від 15.08.2019 року № 1230 "Про звернення до суду щодо анулювання ліцензії провайдера програмної послуги серії НР № 1295-м від 04.07.2011 та НР № 1296-м від 08.07.2011", яким вирішено:

1. Визнати порушення ТОВ «АППІА»»: частини четвертої статті 12 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", частини 2 статті 59 Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

2. Звернутись до суду про анулювання ліцензії провайдера програмної послуги серії НР № 1295-м від 04.07.2011 та НР № 1296-м від 08.07.2011 ТОВ «АППІА», у зв`язку із невиконанням ліцензіатом розпорядження Національної ради про усунення порушення.

На підставі прийнятого рішення, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення вирішила звернутись до суду з позовом про анулювання ліцензій на мовлення ТОВ «АППІА».

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб віт порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суд.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеною права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №802/1064/17-а, від 07.11.2019 у справі №826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18).

Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №802/2678/15-а (провадження №К/9901/1141/18), від 03.08.2018 у справі №808/967/17 (адміністративне провадження №К/9901/992/17), від 28.02.2019 у справі №683/182/17 (провадження №К/9901/21182/18).

Водночас, судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.04.2020 (справа № 826/7285/17) у справі за позовом Національної ради з питань телебачення і радіомовлення до Товариства з обмеженою відповідальністю "АППІА" анульовано ліцензію на мовлення серії НР № 1295-м від 04.07.2011 та серії НР № 1296-м від 08.07.2011, що є предметом спору у даній справі. Рішення набрало законної сили 07.08.2020.

Таким чином, на момент розгляду справи судом, обставини, які були підставою для звернення позивача до адміністративного суду із даним позовом, припинили своє існування, а відтак і відсутній предмет спору.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення спірних правовідносин незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду за їх захистом, оскільки звернення до суду має на меті відновлення порушених суб`єктивних прав такої особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розподіл судових витрат в порядку ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (вул. Прорізна, буд. 2,м. Київ,01601, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АППІА" (01133, м Київ, вул. Мечникова, 14/1, ) про анулювання ліцензій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій