Справа № 363/1354/20
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28.08.20 363/1354/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Петранюк П.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України Волошина Максима Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що постановою відповідача його без законних підстав притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а тому порушив питання про скасування даної постанови та поновлення та строку на її оскарження.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова складена безпідставно, працівник поліції бездоказово наклав на нього адміністративне стягнення. Наполягав, що Правил дорожнього руху України не порушував. Зазначив, що працівник поліції розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем вчинення правопорушення, при цьому порушив вимоги законодавства, оскільки підготовка до розгляду справи не здійснювалась взагалі. Також йому не забезпечено можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Натомість працівником поліції, який діяв упереджено та нерозсудливо, лише винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Представник позивача - адвокат Самойленко А.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 18 січня 2020 року в м. Києві, просп. Броварський, 16, відповідачем згідно статей 33 і 284 КУпАП винесено постанову про порушення позивачем п. 27.2.6 Правил дорожнього руху України, який того ж дня об 08 год. 17 хв. здійснив виїзд в крайню ліву смугу руху на транспортному засобі з масою понад 3,5 т. при наявності трьох смуг руху в одному напрямку, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі статтями 8 і 19 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд при розгляді цієї справи, виходить з принципів верховенства права й законності, відповідно до яких органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи цю справу, суд зазначає, що згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом тощо.

Відповідно до вимог ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Разом з тим, доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити серед іншого відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Отже надання законодавством можливості поліцейським виносити постанову за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення правопорушення за скороченою процедурою (ст. 258 КУпАП) супроводжується обов`язковим її належним доказуванням за допомогою технічних засобів, якими здійснюється фото та відеозапис, та про що обов`язково повинно бути зазначено в постанові (ст. 283 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. В разі неподання доказів на пропозицію суду, справа вирішується на основі наявних доказів.

Зі справи встановлено, що будь-яких доказів правомірності оскаржуваної постанови згаданих у ст. 251 КУпАП суду не представлено.

Посилання на належні й допустимі докази, пояснення свідків, показання технічних засобів, застосування яких є обов`язковим згідно ст. 283 КУпАП, тощо, оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В рішенні «Олександр Волков проти України» ЄСПЛ констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності. Причому люди вправі очікувати дії процедурних гарантій.

Відтак належні, достатні й допустимі докази на підтвердження того, що згадане правопорушення з боку позивача дійсно мало місце і, що він винен у його вчиненні суду не представлено.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При перевірці судом постанови відповідача достатні докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України не подано, а тому оскаржувану постанову не можна вважати правомірною.

Отже ці доводи позивача є слушними і заслуговують на увагу і відповідачем в суді не спростовано.

Таким чином, підстав вважати, що позивачем порушено вимоги п. 27.2.6 ПДР України у суду немає, а тому справу щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відтак судом встановлено підстави для задоволення позову і захисту прав позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 246, 250, 286 КАС України,

вирішив:

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕАК № 1990277 від 18.01.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП і справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області, з урахуванням п. 3 Розділу XII Прикінцевих положень КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України Волошин Максим Валерійович.

Суддя