Справа № 420/5854/19
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 420/5854/19

адміністративне провадження № К/9901/20088/20

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків ДПС в особі Одеського управління на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі №420/5854/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіс-Руда» до Офісу великих платників податків ДПС в особі Одеського управління про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 зазначена касаційна скага розподілена на колегію суддів: Гончарову І.А.- головуючий суддя, судді: Васильєву І.А., Пасічник С.С.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіс-Руда» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом з урахуванням наданих уточнень до адміністративного позову, до Офісу великих платників податків ДПС в особі Одеського управління про визнання протиправним (недійсним) та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.06.2019 в частині сплати штрафу у розмірі 55 858,04 грн по податковим накладним №702, 703 та 704 від 31.12.2019 та розрахунках коригування №32, 39 від 31.12.2019.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020, позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06.05.2019 головним державним ревізором-інспектором податкового супроводження підприємств функціонування інфраструктури водного транспорту Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС Тарасовою С.С. проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість з питання дотримання підприємством ТОВ «Тіс-Руда», , граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (діла ЄРПН) у період з 01.01.2019 року по 28.02.2019.

За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено акт від 20.05.2019 року №119/28-10-49-07/34526544/22, у висновках якого зазначено про порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, а саме за затримку реєстрації: податкових накладних: №702 від 31.12.2018 - зареєстрована 16.01.2019 (кількість днів затримки - 1); №704 від 31.12.2018 - зареєстрована 16.01.2019 (кількість днів затримки - 1); №703 від 31.12.2018 - зареєстрована 17.01.2019 (кількість днів затримки - 2); розрахунків коригування до податкових накладних №32 від 31.12.2018 - зареєстрований 16.01.2019 року (кількість днів затримки 1); №39 від 31.12.2018 - зареєстрований 16.01.2019 (кількість днів затримки 1).

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.06.2019, яким до позивача застосовано штраф на суму 55 858,04 грн, а саме за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 558580,26 грн.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняте Офісом великих платників податків ДПС в особі Одеського управління податкове повідомлення-рішення № від 24.06.2019 на суму 55858,04 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Офіс великих платників податків ДПС в особі Одеського управління, не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі №420/5854/19 скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11. 2018 № 2629-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову у справі №420/5854/19 є визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення № від 24.06.2019 на суму 55 858,04 грн.

За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі №420/5854/19 не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС в особі Одеського управління на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі №420/5854/19 відмовити.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І.А.Васильєва

С.С. Пасічник