Справа № 812/364/16
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 серпня 2020 року

Київ

справа №812/364/16

адміністративне провадження №К/9901/12276/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Губської О.А., Загороднюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного територіального управління юстиції у Луганській області про ухвалення додаткового рішення у справі № 812/364/16 за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області, головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області Тіткової Світлани Володимирівни, головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області Ржевської Ірини Олександрівни, провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області Суліменко Любові Володимирівни, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про оскарження дій посадових осіб та припису,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - відповідач-1), головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області Тіткової Світлани Володимирівни (далі - відповідач-2), головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області Ржевської Ірини Олександрівни (далі - відповідач-3), провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області Суліменко Любові Володимирівни (далі - відповідач-4), третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі -УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідачів щодо констатування порушення частини третьої статті 16 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" стосовно нескликання арбітражним керуючим зборів комітету кредиторів на вимогу члену комітету кредиторів - УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, сума вимог якого складає більш ніж третина всіх вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, під час проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого.

- зобов`язати відповідачів 2, 3, 4 скасувати в довідці про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 04 лютого 2016 року № 3 та акті позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 15 лютого 2016 року № 3 положення щодо порушення частини третьої статті 16 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» стосовно нескликання арбітражним керуючим зборів комітету кредиторів на вимогу члену комітету кредиторів - УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, сума вимог якого складає більше ніж третину всіх вимог кредиторів.

- скасувати припис від 15 лютого 2016 року № 3 про недопущення повторних порушень за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень

Луганський окружний адміністративний суд постановою від 14 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року, адміністративний позов задовольнив частково. Скасував прийнятий за результатами позапланової невиїзної перевірки припис Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15 лютого 2016 року № 3 щодо недопущення арбітражним керуючим ОСОБА_1 у подальшій діяльності аналогічних порушень, що передбачені частиною третьою статті 16 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", стосовно нескликання арбітражним керуючим зборів комітету кредиторів на вимогу члену комітету кредиторів - УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, сума вимог якого складає більш ніж третина всіх вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів. В іншій частині позовних вимог - відмовив. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного територіального управління юстиції у Луганській області на користь Арбітражного керуючого ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Верховний Суд постановою від 26 червня 2020 року касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Луганській області задовольнив. Скасував постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року у справі № 812/364/16 у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування припису Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15 лютого 2016 року № 3 про недопущення повторних порушень. Ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовив. В іншій частині судові рішення залишив без змін.

15 липня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява Головного територіального управління юстиції у Луганській області про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить здійснити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, а саме, покласти судовий збір у сумі 551,20 грн на позивача у справі - арбітражного керуючого ОСОБА_1

07 серпня 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи № 812/364/16 для розгляду цієї заяви.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Соколова В.М. у відпустці в період з 30 червня по 31 липня 2020 року на підставі наказу від 12 червня 2020 року № 54-к, а також члена судової колегії - судді Губської О.А. у відпустці в період з 03 по 28 серпня 2020 року на підставі наказу від 26 червня 2020 року № 87-кв, заява Головного територіального управління юстиції у Луганській області про ухвалення додаткового рішення вирішується Верховним Судом у перший робочий день по виходу зазначеної судді з відпустки.

Норми права та висновки за результатами розгляду заяви

За правилами частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 139 КАС України врегульовано питання розподілу судових витрат у випадках задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, задоволення позову суб`єкта владних повноважень та частковому задоволенні позову.

Разом із тим, указана стаття процесуального закону не регулює питання розподілу судових витрат у випадку відмови в задоволенні адміністративного позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Відповідно Суд, діючи на підставі статті 19 Конституції України, не уповноважений розподіляти судові витрати у випадку відмови в задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Крім того, згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, у випадку задоволення вимог суб`єкта владних повноважень судом стягуються витрати пов`язані лише із залученням свідків та проведенням експертиз.

Аналогічна правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 16 січня 2020 року (справа № 360/4447/18) та від 20 лютого 2020 року (справа № 826/12728/17).

Ураховуючи те, що в ході судового розгляду справи відповідачем витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз не здійснювались, підстави для ухвалення додаткового судового рішення - відсутні.

При цьому слід відзначити, що наведені вище висновки були відображені у постанові Верховного Суду від 26 червня 2020 року.

Водночас, Суд уважає необхідним зазначити наступне.

За правилами статті 380 КАС України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У своїй постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 569/15646/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила: «Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом».

З огляду на те, що в даній справі Верховний Суд скасував постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2016 року, якою було присуджено здійснені позивачем витрати в розмірі 551,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Луганській області, то відповідач не позбавлений права відповідно до частини сьомої статті 380 КАС України звернутися до Луганського окружного адміністративного суду як до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про поворот виконання рішення.

Керуючись статтями 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Головного територіального управління юстиції у Луганській області про ухвалення додаткового рішення у справі № 812/364/16 за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області, головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області Тіткової Світлани Володимирівни, головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області Ржевської Ірини Олександрівни, провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області Суліменко Любові Володимирівни, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, про оскарження дій посадових осіб та припису.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

О.А. Губська

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду