Справа № 161/8909/20
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8909/20
Провадження № 2-а/161/300/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

за участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.,

представника позивача Степанюка С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Степанюк С.Є. звернувся в суд з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0299/20400/20 від 14 травня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою в.о. начальника Поліської митниці Держмитслужби Мужева О.О. від 14 травня 2020 року в справі про порушення митних правил №0299/20400/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 93 884,37 грн. Вказує, що ОСОБА_1 , будучи уповноваженим на здійснення декларування ввезеного в Україну фізичною особою автомобіля, 10 квітня 2020 року подав до Поліської митниці Держмитслужби митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204120/2020/030868, якою задекларовано ввезення в Україну в митному режимі «імпорт» легкового автомобіля, що був у користуванні, марки KIA, модель Sorento. В графі 31 декларації ОСОБА_1 вказав рік виготовлення автомобіля - 2012, модельний рік виготовлення - 2012, відповідно до відомостей, зазначених у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Відомості про дату виробництва реєстраційні документи країни походження товару (США) не містять.

Під час виконання митних формальностей було встановлено, що вказаний автомобіль має ознаки, які свідчать про виготовлення його у 2011 році.

Відповідно до довідкового повідомлення експерта від 15 квітня 2020 року автомобіль марки KIA, модель Sorento, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 виготовлений - 08 липня 2011 року.

Виявивши помилку у митній декларації, ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 269 МК України 15 квітня 2020 року надіслав електронне повідомлення до митниці про відкликання поданої митної декларації.

Однак 17 квітня 2020 року головний державний інспектор Поліської митниці Держмитслужби Ціко П.І. склав відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №0299/20400/20 за ознаками вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України. У вказаному протоколі інспектор митниці зазначив, що ОСОБА_1 при розрахунку необхідного до слати акцизного податку застосував коефіцієнт «7». При цьому, за висновком посадової особи митниці, при розрахунку мав бути застосований коефіцієнт «8» у відповідності до фактичного року виробництва автомобіля.

Вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою, адже під час провадження у справі про порушення митних правил відповідач не знайшов та не навів в оскаржуваній постанові жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно надав до органу доходів і зборів неправдиву інформацію щодо року виробництва задекларованого автомобіля та мав на меті зменшити розмір митних платежів. Позивач сам, за власною ініціативою, звернувся до експерта та, встановивши дійсний рік виробництва автомобіля, невідкладно подав письмове звернення про відкликання поданої ним митної декларації з метою виправлення допущеної помилки. Всупереч положенням ч. 1ст. 269 МК України відповідач не надав декларанту письмове або електронне повідомлення про причини і підстави відмови у наданні можливості внести зміни до декларації.

На думку представника позивача, наведені обставини в своїй сукупності свідчать про відсутність ознак порушення митних правил ОСОБА_1 , а провадження у справі про порушення митних правил відповідачем здійснено з порушенням порядку, визначеному ст.ст. 486-495 МК України.

З урахування вищенаведеного просить скасувати постанову в.о. начальника Поліської митниці Держмитслужби Мужева О.О. від 14 травня 2020 року у справі про порушення митних правил №0299/20400/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 93 884,37 гривень, а справу - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях ознак порушення митних правил.

Ухвалою судді від 05 червня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Станом на 31 серпня 2020 року відзив від відповідача на адресу суду не надійшов.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, які наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил №0299/20400/20 від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 93 884,37 гривень (а.с.9-12).

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг легкового автомобіля марки KIA, модель Sorento, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 , подано в Поліську митницю Держмитслужби митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA204120/2020/030868.

Для митного оформлення легкового автомобіля декларантом подано такі товаросупутні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 02 січня 2020 року, документ купівлі-продажу від 15 січня 2020 року.

В описі графи 31 митної декларації декларант зазначив таку інформацію: автомобіль легковий, який був у використанні, марки «KIA», модель «Sorento», бувший у використанні, номер (кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць (включаючи водія) - 7, призначений для використання на дорогах загального користування, тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2359 см.куб; власна вага - 1810 кг; колісна формула - 4х4; тип кузова - універсал; календарний рік виготовлення - 2012; модельний рік виготовлення - 2012; країна виробника - США; торгівельна марка - «КІА»; країна виробництва - США; 1шт.

Розрахунок необхідних до сплати митних платежів декларантом здійснено з врахуванням заявленого календарного року виготовлення транспортного засобу «2012» за ставкою акцизного податку, відповідно до якого застосовано коефіцієнт «7».

У результаті проведеного митного огляду транспортного засобу встановлено, що легковий автомобіль марки «KIA», модель «Sorento», бувший у використанні, номер (кузова) - НОМЕР_1 має ознаки такого, що виготовлений у 2011 році.

В ході опрацювання результатів митного огляду та документів, поданих до митного оформлення транспортного засобу, встановлено, що автомобіль виготовлений 08 липня 2011 року, що не відповідає відомостям, заявленим у митній декларації типу ІМ40ДЕ № UA204120/2020/030868 від 15 квітня 2020 року.

В оскаржуваній поставі відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 при розрахунку митних платежів мав врахувати календарний рік виготовлення транспортного засобу (2011) та застосувати коефіцієнт «8» щодо визначення ставки акцизного податку у відповідності до підпункту 215.3.5, пункту 215.3 статті 215 ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів».

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (статті 10 Кодексу України про адміністративне правопорушення), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 Митного кодексу України передбачено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно з частиною восьмою статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Статтею 269 Митного кодексу України встановлено, що за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

У разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Не порушується провадження у справах про порушення митних правил у випадках, якщо декларант або уповноважена ним особа самостійно звернулися до органу доходів і зборів з проханням про внесення змін до митної декларації відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем для митного оформлення транспортного засобу було подано митну декларацію ІМ40ДЕ № UA204120/2020/030868 від 15 квітня 2020 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, договір купівлі-продажу автомобіля, а в подальшому і довідкове повідомлення експерта товарознавця від 15 квітня 2020 року, яким підтверджено рік випуску автомобіля «2011».

Крім цього, в день подання митної декларації позивачем заявлено клопотання про відкликання вказаної митної декларації (а.с.22).

Всупереч вимогам статті 269 Митного кодексу України відповідач залишив таку заяву без розгляду, не надавши на неї жодної відповіді.

Суд також враховує, що справу про порушення митних правил відносно позивача було порушено митним органом 17 квітня 2020 року складенням протоколу про порушення митних правил, тобто вже після того, як позивач самостійно звернувся з проханням про відкликання митної декларації, що суперечить вимогам частини десятої статті 269 Митного кодексу України.

З огляду на викладене, суд вважає, що під час митного оформлення транспортного засобу позивач, визначаючи рік випуску транспортного засобу, діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованого транспортного засобу та заниження митної вартості.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів, що свідчить про відсутність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові про порушення митних правил фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі про порушення митних правил.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил винесена з порушенням вимог Митного кодексу України, в зв`язку з чим таку постанову слід скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Керуючись ст. 62,129 КУ України, ст.ст.77,121,139, 242-247, 286, КАС України, ст.ст. 54, 334,345-354, 485, 486, 487, 489, 531МК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову виконуючого обов`язки начальника Поліської митниці Держмитслужби Мужева О.О. від 14 травня 2020 року у справі про порушення митних правил №0299/20400/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 93 884,37 гривень.

Провадження в справі про порушення митних правил №0299/20400/20 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_3 , вид. 30 вересня 2005 року Луцьким МВ УМВС України у Волинській області, ІПН - НОМЕР_4 );

Відповідач: Поліська митниця Держмитслужби (місцезнаходження: м. Рівне , вул. Соборна,104, ).

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук