Справа № 460/6292/20
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
01 вересня 2020 року Р і в н еСправа №460/6292/20
Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Н.О. Дорошенко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Комшелюк Т.О. у адміністративній справі за позовом
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання протиправними бездіяльність та дій, зобов`язання вчинення певних дій,
28.08.2020 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Матеріалам даної позовної заяви присвоєний унікальний номер судової справи 460/6292/20. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу передано для розгляду судді Комшелюк Т.О.
31.08.2020 через відділ документального забезпечення (канцелярії) суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді Комшелюк Т.О. у справі №460/6292/20. Заява подана до вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. від 31.08.2020 визнано поданий відвід необґрунтованим.
31.08.2020, за наслідками автоматизованого розподілу вищевказаної заяви між суддями, адміністративну справу №460/6292/20 передано судді Дорошенко Н.О. для вирішення питання про відвід.
Відповідно до ч.8 ст.40 КАС України, суд розглянув питання про відвід в порядку письмового провадження.
Як встановлено судом, заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що з 2020 року за наслідками розгляду справ він отримував лише незаконні та необґрунтовані рішення суду, які не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, з повним ігноруванням основних засад (принципів) адміністративного судочинства, повною зневагою до його законних прав та інтересів, захистом протиправності відповідача, що свідчить, на думку заявника, що суддя Комшелюк Т.О. здійснює розгляд справ упереджено, зокрема у справах №460/3502/19, №460/4451/19, №460/801/20. В той же час, набрання рішеннями у цих справах законної сили не свідчить про їх законність, а про повну зневагу до Конституції та Законів України, в тому числі апеляційним судом. Розгляд справи №460/3502/20 взагалі не здійснювався, лише з метою захисту незаконних рішень у справі №817/1578/17, №817/1643/18, які з одного і того ж питання з питань зарахування заявника у розпорядження, якого не має, які визначили різні дати різні підстави, які повністю суперечать один одному з ігноруванням висновків Верховного Суду з повним ігнорування його доводів як сторони, що є доречним, важливим, стосуються суті спору, зокрема що наказу (по особовому складу) про звільнення ОСОБА_1 по завершенню організаційних заходів немає та бути не може, що є виключно протиправним, призвело до порушення ст. 6 Конвенції, що вказано справі Котенко та інші проти України, заяви №2575/09 і 3 інші заяви від 20.06.2019, однак судді Комшелюк Т.О., байдуже про порушені права заявника та законні інтереси, та за відсутності доказів звільнення, ОСОБА_1 визначено звільненим без видання наказу, що апріорі бути не може, що є лише свавіллям. З наведених підстав позивач вважає, що за умови повної відсутності довіри до судді Комшелюк Т.О., розгляд ним будь-якої справи є неприйнятний та неприпустимий.
Оцінюючи наведені заявником підстави для відводу судді, суд враховує таке.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Таким чином, важливим питанням для реалізації механізму відводу судді є саме об`єктивне та обґрунтоване підтвердження прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи, а також наявність законних сумнів у неупередженості такого судді.
За правилами частин першої та другої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.
Таким чином, підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.
Так, безумовними є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України. Наявність цих юридичних фактів достатньо для того, щоб суддя був відведений.
До оціночних підстав належать такі підстави, як: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Для відводу судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.
Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаних підстав, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості, упередженості, необ`єктивності судді при розгляді конкретної судової справи та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми.
Статтею 2 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладений в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.
Заявником до заяви про відвід судді не долучено жодного доказу на підтвердження та обґрунтування факту прямої чи опосередкованої заінтересованості судді Комшелюк Т.О. в результаті розгляду справи чи обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді.
Водночас, обставини, зазначені позивачем у заяві про відвід судді Комшелюк Т.О., є лише висловленням власної думки (судження) особи, що не може породжувати жодного рішення у справі, на відміну від висновків, сформованих судом за результатами безпосереднього, всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів та доводів, наданих сторонами і третіми особами, а відтак, не вказують на будь-яку упередженість чи зацікавленість судді у результатах судового розгляду.
Тому, не є підставами для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
При цьому, незгода позивача із судовими рішеннями у інших судових справах, розгляд яких здійснювався або здійснюється на даний час під головуванням судді Комшелюк Т.О., не може бути підставою для відводу судді у даній адміністративній справі та не може свідчити про наявність законних сумнівів щодо безсторонності та незалежності розгляду такої справи судом, як того вимагає Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, практика Європейського суду та вимоги національного законодавства.
Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
З огляду на викладене, заява про відвід головуючого судді Комшелюк Т.О. задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 36-41, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Комшелюк Т.О. у справі №460/6292/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повну ухвалу складено 1 вересня 2020 року.

Суддя Н.О. Дорошенко