Справа № 640/131/20
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №640/131/20
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду розглянула касаційну скаргу Предстоятеля церкви, Патріарха Київського і всієї Руси - України Філарета - громадянина України ОСОБА_1
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2020 (головуючий Бєлова Л.В., судді Аліменко В.О., Безименна Н.В.)
у справі №640/131/20
за позовом Предстоятеля церкви, Патріарха Київського і всієї Руси - України Філарета - громадянина України ОСОБА_1
до Міністерства культури України
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
І. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Предстоятель церкви, Патріарх Київський і всієї Руси - України Філарет - громадянин України ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства культури України, в якому просив:
1) визнати протиправними дії Міністерства культури України щодо відмови у державній реєстрації постанови Помісного Собору Української Православної Церкви Київського Патріархату від 20.06.2019, відповідно до п. 11 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";
2) зобов`язати відповідача утриматись від протиправних дій щодо відмови у реєстрації постанови Помісного Собору Української Православної Церкви Київського Патріархату від 20.06.2019, відповідно до п. 11 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2020 позовну заяву повернуто позивачу без розгляду з причин не усунення недоліків, які були зазначені в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.01.2020.
На зазначену ухвалу позивачем подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 апеляційну скаргу залишено без руху через відсутність клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, Шостий апеляційний адміністративний суд, керувався тим, що апеляційну скаргу Предстоятеля церкви, Патріарха Київського і всієї Руси - України Філарета - громадянина України ОСОБА_1 подано з пропуском строку та не надано підтвердження поважності пропуску строку встановленого Кодексом адміністративного судочинства України при подачі апеляційної скарги.
Із зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.01.2020 апелянт отримав 05.02.2020.
Судом апеляційної інстанції зазначено, що останнім днем на подання апеляційної скарги з дотриманням процесуальних строків було 20.02.2020.
IІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що скаржником не було надано доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, на підтвердження перебування позивача на щорічному профілактичному медичному лікуванні у медичній клініці «Феофанія».
Також Суд погодився з правильністю висновків суду апеляційної інстанції про те, що є помилковими посилання позивача на те, що 21.02.2020 після 15 год. 45 хв. скаржник не мав можливості подати апеляційну скаргу через скорочений режим роботи суду, оскільки ч. 9 ст. 120 КАС України визначено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
ІІІ. МОТИВИ ОКРЕМОЇ ДУМКИ
З рішенням більшості не згідний з огляду на те, що у цьому випадку пропуск строку на апеляційне оскарження є незначним, оскільки Предстоятель церкви, Патріарх Київський і всієї Руси - України Філарет - громадянин України ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після спливу 4 календарних днів (2 робочих днів).
Оцінюючи у даному конкретному випадку поведінку заявника та обставини справи в сукупності, вважаю, що позбавлення позивача права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції в контексті обставин цієї справи є надмірним формалізмом.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Надмірний формалізм не узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема з висновками, викладеними у рішенні ЄСПЛ у справі Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, відповідно до яких суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатись до суду, що є порушенням права на справедливий суд. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі Белле проти Франції від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права" (рішення у справах Белле проти Франції від 4 грудня 1995 року та Нун`єш Діаш проти Португалії від 10 квітня 2003 року).
Крім цього, тенденція недопущення надмірного формалізму при вирішенні судом питань, пов`язаних із реалізацією особою свого права на доступ до правосуддя, прослідковується у правових висновках Верховного Суду, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 367/8573/17, від 18 грудня 2018 року у справі № 761/5894/17, від 09 липня 2019 року у справі № 826/6479/18.
Вважаю, що встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Зважаючи на те, що позивач скористався правом на апеляційне оскарження судового рішення з незначним порушенням строку на подання апеляційної скарги, вважаю, що перегляд судового рішення суду першої інстанції не міг би порушити принципу res judicata.
З огляду на це, та з метою забезпечення конституційного права на апеляційне оскарження, враховуючи, що позивач є фізичною особою, який самостійно представляє себе у судових провадженнях у цій справі, вважаю, що касаційну скаргу слід було задовольнити.
Суддя А.А. Єзеров