Справа № 600/1316/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 вересня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1316/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними бездіяльність та дії старшого державного виконавця Самокіщук М.Ю. ВПВР УЗПВР в Чернівецькій області щодо не вчинення повні та всебічні виконавчі дії згідно заяви ОСОБА_1 від 05 березня 2020 року та передбачені Законом України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №61531948 з примусового виконання виконавчого листа №824/870/19-а від 04 жовтня 2019 року Чернівецького окружного адміністративного суду;

- визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника ВПВР УЗПВР в Чернівецькій області Семенов М.В. щодо не здійснення з 06 березня 2020 року нагляд та контроль за діями старшого державного виконавця Самокіщук М.Ю. щодо примусового виконання виконавчого листа №824/870/19-а від 04 жовтня 2019 року Чернівецького окружного адміністративного суду, вчинення повних та всебічних виконавчих дій згідно заяви ОСОБА_1 від 05 березня 2020 року та Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №61531948;

- зобов`язати посадових осіб (державних виконавців) Самокіщук М.Ю., Семенов М.В. ВПВР УЗПВР у Чернівецькій області вчинити повні, всебічні дії та заходи для примусового виконання виконавчого листа №824/870/19-а від 04 жовтня 2019 року Чернівецького окружного адміністративного суду у виконавчому провадженню ВП №61531948 передбачені Законом України «Про виконавче провадження», надати стягувачу ОСОБА_1 копії виконавчо-процесуальних документів винесених у виконавчому провадженні щодо вчинених виконавчих дій.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Однак всупереч наведеній нормі позивачем не подано копії доданих до позовної заяви документів для інших учасників справи.

Крім цього, згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про судовий збір судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України Про судовий збір. Зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 гривні.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач просить суд:

- визнати протиправними бездіяльність та дії старшого державного виконавця Самокіщук М.Ю. ВПВР УЗПВР в Чернівецькій області щодо не вчинення повні та всебічні виконавчі дії згідно заяви ОСОБА_1 від 05 березня 2020 року та передбачені Законом України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №61531948 з примусового виконання виконавчого листа №824/870/19-а від 04 жовтня 2019 року Чернівецького окружного адміністративного суду;

- визнати протиправною бездіяльність в.о. начальника ВПВР УЗПВР в Чернівецькій області Семенов М.В. щодо не здійснення з 06 березня 2020 року нагляд та контроль за діями старшого державного виконавця Самокіщук М.Ю. щодо примусового виконання виконавчого листа №824/870/19-а від 04 жовтня 2019 року Чернівецького окружного адміністративного суду, вчинення повних та всебічних виконавчих дій згідно заяви ОСОБА_1 від 05 березня 2020 року та Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №61531948;

- зобов`язати посадових осіб (державних виконавців) Самокіщук М.Ю., Семенов М.В. ВПВР УЗПВР у Чернівецькій області вчинити повні, всебічні дії та заходи для примусового виконання виконавчого листа №824/870/19-а від 04 жовтня 2019 року Чернівецького окружного адміністративного суду у виконавчому провадженню ВП №61531948 передбачені Законом України «Про виконавче провадження», надати стягувачу ОСОБА_1 копії виконавчо-процесуальних документів винесених у виконавчому провадженні щодо вчинених виконавчих дій.

На переконання суду, вимога про зобов`язання посадових осіб (державних виконавців) ВПВР УЗПВР у Чернівецькій області вчинити дії є похідною від попередніх вимог про визнання протиправними дій та визнання протиправною бездіяльність.

Отже, позовна заява фактично містить дві вимоги немайнового характеру.

Тому при подачі позову до суду позивачу необхідно було сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру по 840,80 грн за кожну, а всього 1681,60 грн.

Судовий збір повинен бути сплачений на наступні банківські реквізити: отримувач Чернівецьке УК/м.Чернiвцi/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 37978173; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; номер рахунку (IBAN) UA4024002; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Водночас позивачем у позовній заяві зазначено прохання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано існуванням об`єктивних та поважних обставин, а саме скрутним фінансово-матеріальним становищем позивача, пов`язаного з утриманням та забезпеченням його сім`ї. Зазначено також і про те, що дружина позивача ОСОБА_2 , 1954 року народження, є пенсіонеркою за віком, непрацююча. Крім цього, рідний син позивача ОСОБА_3 , 1980 року народження, є інвалідом другої групи.

Вказане суд розцінює як клопотання про звільнення від сплати судового збору та зазначає таке.

Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, наведеною нормою встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказаною нормою передбачено право суду зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з урахуванням вимог, встановлених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір».

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік; позивач не належить до жодної з категорії осіб, вказаних у пункті 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»; предмет даного позову не відноситься до категорії спорів, наведених пункті 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, позивачем не надано жодних доказів належності його до вказаних вище осіб та належних доказів скрутного матеріального становища у позивача, пов`язаного з утриманням та забезпеченням його сім`ї.

Крім цього, суд вважає, що посилання позивача на те, що його дружина ОСОБА_2 , є пенсіонеркою за віком та не працює, а також що син позивача ОСОБА_3 , є інвалідом другої групи, не свідчать про незадовільний майновий стан саме позивача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність клопотання про звільнення від сплати судового збору, а тому відмовляє у його задоволенні.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, наявні правові підстави для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 133, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк