Справа № 803/1532/17
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року ЛуцькСправа № 803/1532/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування (перевірки),

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із позовом до Військової прокуратури Західного регіону України (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування (перевірки) щодо можливого зловживання своїм службовим становищем та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» колишнім прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_1, затверджений 09 серпня 2017 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправним та скасування рішення залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 21 травня 2020 ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2018 року скасовано, а справу направлено на продовження розгляду до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року ухвалено судовий розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в період з березня 2015 року по серпень 2016 року проходив службу у військові прокуратурі Західного регіону України на різних посадах. Після звільнення з військової служби в запас, наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового прокурора Західного регіону України від 11 липня 2017 року №106 «Про призначення службового розслідування (перевірки)», призначено службове розслідування (перевірку) щодо можливого зловживання своїм службовим становищем та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» колишнім прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_1 на підставі листа Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області від 13 червня 2016 року за вих. №5502.

09 серпня 2017 року тимчасово виконуючого обов`язки військового прокурора Західного регіону України затверджено висновок службового розслідування від 08 серпня 2017 року, яким встановлено, що колишній прокурор військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_1 допустив порушення вимог Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту прокуратури України, Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, Присяги прокурора, у зв`язку з чим заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності. На вказаний висновок позивачем була подана військовому прокурору Західного регіону України скарга від 31 серпня 2017 року. У відповідь на яку відмовлено у проведенні додаткового службового розслідування.

Позивач вважає висновок службового розслідування від 09 серпня 2017 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Вказаний висновок складений на підставі Інструкції про порядок проведення службового розслідування (перевірки) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24 вересня 2014 року №104 (далі - Інструкція №104) суперечить положенням Закону України «Про прокуратуру», які набрали чинності з 15 квітня 2017 року.

Позивач вважає, що у військового прокурора Західного регіону України не було повноважень призначати службове розслідування стосовно позивача без поновлення його в статусі прокурорського працівника військової прокуратури Західного регіону України, оскільки це суперечить вимогам пункту 3.3 Інструкції № 104.

Також позивач вказує, в порушення вимог Інструкції №104 він був повідомлений про зміну складу комісії, і що думка членів цієї комісії викладена у даному висновку є помилковою, оскільки посадові особи військової прокуратури Західного регіону України не забезпечили всебічне та повне встановлення обставин, які підлягали встановленню під час такого службового розслідування, зокрема не встановили обставини події, у зв`язку з якою проводиться службове розслідування, спосіб, наслідки тощо, наявність чи відсутність у діянні працівника прокуратури ознак порушення вимог чинного законодавства, обставини, що знімають безпідставні звинувачення або підозру у скоєнні порушення.

У відзиві на позов від 24 липня 2020 року відповідач вважає доводи, викладені в позовній заяві необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року в справі №803/1429/16 зобов`язано військового прокурора регіону повторно провести службове розслідування (перевірку) щодо листа Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 13 червня 2016 року за вих. №5502, але при цьому висновок службового розслідування (перевірки) від 14 червня 2016 року не скасований. При цьому, наголошує, що позивач підтримував позицію щодо повторного проведення службового розслідування (перевірки), тому незрозумілою є його позиція щодо неправомірності проведення такої перевірки.

Вказує, що Інструкція №104 втратила чинність в 2017 році. Вимогами вказаної Інструкції не передбачено обов`язку повідомляти позивача про зміну складу комісії. Більше того, позивач за письмовою заявою, як особа, стосовно якої проводиться службове розслідування (перевірка), мав право ознайомлюватися із будь-якими документами, які містяться в матеріалах службового розслідування. Також вимогами, Інструкції №104 не передбачено обов`язку комісії забезпечувати присутність особи, , стосовно якої проводиться службове розслідування (перевірка), під час отримання інших осіб.

З метою реалізації права особи, стосовно якої проводиться службове розслідування (перевірка) надати усні чи письмові пояснення для об`єктивності та повноти проведення службового розслідування, листом від 19 липня 2017 року за вих. №10/5-305 повідомлено позивача по можливість прибути до військової прокуратури регіону на 25 липня 2017 року для надання пояснень, однак 25 липня 2017 року ОСОБА_1 , до прокуратури регіону не прибув, будь-які пояснення так і не надав. Разом з тим, 26 липня 2017 року ОСОБА_1 таки прибув до прокуратри регіону та повідомив, що подав через секретаріат заяву, в якій висловив свою позицію стосовно службового розслідування, яке проводиться та надав всі необхідні, на його думку, поясненні в ній. Вказана заява приєднана до службового розслідування (перевірки), а пояснення ОСОБА_1 , відображені у висновку.

Вважає, що службовим розслідуванням підтверджено, що своїми діями колишній прокурор ОСОБА_1 порушив вимоги статті 3 Закону України «Про прокуратуру» щодо недопустимості незаконного втручання прокуратури, представником якої на той час він являвся та представлявся, в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади та статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки фактично використав своє службове становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання вигоди для громадянки ОСОБА_2 , інтереси якої позивач представляв, тобто переслідував приватний інтерес, яким згідно статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції», є будь-який майновий чи немайновий інтерес, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

У поданій відповіді на відзив, позивач підтримав власну правову позицію, викладену у позовній заяві.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури з 2004 року по серпень 2016 року. Остання займана посада прокурор військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового прокурора Західного регіону України від 11 липня 2017 року №106 «Про призначення службового розслідування (перевірки)», призначено службове розслідування (перевірку) щодо можливого зловживання своїм службовим становищем та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» колишнім прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_1

09 серпня 2017 року тимчасово виконуючого обов`язки військового прокурора Західного регіону України затверджено висновок службового розслідування від 08 серпня 2017 року, яким встановлено, що колишній прокурор військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_1 допустив порушення вимог Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту прокуратури України, Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, Присяги прокурора, у зв`язку з чим заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

З даним висновком позивач ознайомився 29 серпня 2017 року.

31 серпня 2017 року ОСОБА_1 подано військовому прокурору Західного регіону України скаргу на висновок службового розслідування від 08 серпня 2017 року.

Листом від 05 жовтня 2017 року № 10/5-441вих17 позивачу надано відповідь на його скаргу від 31 серпня 2017 року, зокрема, повідомлено про відсутність підстав для призначення додаткового службового розслідування. Вказаний лист отримано позивачем 11 жовтня 2017 року.

Не погоджуючись з висновком службового розслідування (перевірки) щодо можливого зловживання своїм службовим становищем та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» колишнім прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_1 , затвердженим 09 серпня 2017 року позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підстави та порядок проведення службового розслідування (перевірки) стосовно прокурорсько-слідчих працівників та прийняття рішень, а також компетенцію структурних підрозділів, посадових та інших осіб органів прокуратури при його проведенні визначено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24 вересня 2014 року № 104 (в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 104 службове розслідування (перевірка) - це комплекс заходів, які проводяться у випадках скоєння працівниками прокуратури ганебних вчинків - кримінальних, корупційних правопорушень, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння, порушення Присяги працівника прокуратури, а також за фактами порушень виконавської та трудової дисципліни, неправомірного втручання у службову діяльність працівників прокуратури, передбачених цією Інструкцією.

Метою службових розслідувань (перевірок) є швидке, всебічне, повне та неупереджене з`ясування обставин, за яких скоєно ганебні вчинки, допущено неправомірне втручання у службову діяльність працівників прокуратури, посягання на їх життя, здоров`я та майно, виявлення причини і умов, що їм сприяли, зміцнення службової дисципліни та попередження правопорушень серед особового складу (пункт 1.3. Інструкції № 104).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 104 службові розслідування (перевірки) проводяться незалежно від проведення стосовно працівників прокуратури досудового розслідування у кримінальних провадженнях, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення.

За змістом підпунктів 2.1.12, 2.1.13 пункту 2 Інструкції № 104 підставами для проведення службового розслідування (перевірки) є:

інші грубі порушення закону, трудової та виконавської дисципліни, Присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури шкодять авторитету органів прокуратури;

Відповідно до пункту 3.4 Інструкції № 104 про призначення службового розслідування (перевірки) уповноваженим керівником органів прокуратури видається розпорядження, у якому визначається склад комісії (голова та члени), підстава, мета та строки його проведення, прізвище, ім`я, по батькові особи щодо якої проводиться розслідування, та її посада.

Службове розслідування (перевірка) проводиться в строк не більше одного місяця з дня його призначення (пункт 3.5 Інструкції № 104).

Згідно підпункту 6.2.10 Інструкції № 104 голова та члени комісії зобов`язані за результатами службового розслідування (перевірки) скласти висновок і подати його на затвердження керівнику органу прокуратури, який його призначив.

Підпунктом 6.2.12 Інструкції № 104 передбачено, що не пізніше наступного робочого дня після затвердження керівником висновку службового розслідування (перевірки) голова та члени комісії зобов`язані повідомити про його завершення особу, стосовно якої воно проведено, про що зробити відповідну відмітку.

Права особи, стосовно якої проводиться службове розслідування (перевірка) визначені в пункті 7 Інструкції № 104, а саме: отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування (перевірки), склад комісії, заявляти обґрунтовані клопотання про відвід голови або членів комісії; брати участь у службовому розслідуванні (перевірці), у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, у встановленому порядку подавати документи, які мають значення для його проведення; висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування (перевірки) оскаржувати дії або бездіяльність голови та членів комісії; відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; порушувати питання про витребування додаткових документів, одержання додаткових пояснень осіб тощо; отримувати повідомлення про завершення службового розслідування (перевірки); у семиденний строк після отримання повідомлення про завершення службового розслідування (перевірки) ознайомлюватися із затвердженим висновком; у десятиденний строк з дня ознайомлення зі змістом висновку про результати службового розслідування (перевірки) оскаржити керівнику, який призначив службове розслідування (перевірку), прокурору вищого рівня та у встановленому порядку до суду.

Згідно пункту 10.1, 10.4 Інструкції № 104 результати службового розслідування (перевірки) оформляються висновком, який складається зі вступної, описової та резолютивної частини.

У резолютивній частині висновку службового розслідування (перевірки) зазначається:

чи знайшли своє підтвердження (спростування) відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування (перевірки);

пропозиції щодо закінчення службового розслідування (перевірки), наявності підстав для застосування до працівника прокуратури заходів дисциплінарного чи морального впливу, а також заходів реагування стосовно інших посадових осіб органів прокуратури;

пропозиції щодо заходів, спрямованих на усунення виявлених під час службового розслідування (перевірки) недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для його призначення;

пропозиції щодо осіб, на яких покладається контроль за виконанням рішення, прийнятого керівником органу прокуратури за результатами службового розслідування (перевірки)

Пунктами 10.6, 10.6 Інструкції № 104 передбачено, що висновок службового розслідування (перевірки) підписується головою та членами комісії, затверджується керівником органу прокуратури, який його призначив.

Не пізніше наступного робочого дня після затвердження висновку службового розслідування (перевірки) про його завершення повідомляється особа, стосовно якої воно проведене.

За результатами службового розслідування (перевірки) працівники прокуратури можуть бути притягнуті до встановленої законом відповідальності, у тому числі з урахуванням пропозицій, викладених у висновку службового розслідування (перевірки) (пункт 11.1 Інструкції №104).

Відповідно до пунктів 11.2, 11.3 вказаної Інструкції дисциплінарне стягнення за результатами службового розслідування (перевірки)застосовується відповідно до вимог та у строки, передбачені Дисциплінарним статутом прокуратури України, але не пізніше одного місяця з дня затвердження висновку. У цей строк не враховується час тимчасової непрацездатності працівника, щодо якого воно проводилося, та перебування його у відпустці.

Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування (перевірки) стосовно працівника прокуратури можу бути оскаржений у встановленому законодавством порядку.

Предметом даного спору є висновок службового розслідування (перевірки), затвердженого 09 серпня 2017 року.

Рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Тобто, обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

За частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас право на судове оскарження не є абсолютним, наявність лише формальної або процедурної помилки, без врахування рішення, яке має для суб`єкта конкретні юридичні наслідки, не є підставою для звернення до суду.

Разом з тим, висновок службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування, не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру для позивача, а є лише передумовою для прийняття уповноваженим суб`єктом відповідного рішення.

Висновок службового розслідування не є документом, який містить норми права загальної або індивідуальної дії. Він не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не має обов`язкового характеру для суб`єкта по відношенню, до якого він винесений. Питання правомірності та обґрунтованості висновку службового розслідування є предметом оцінки судом у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятих на його реалізацію.

Так, висновок службового розслідування згідно Інструкції №104 є юридичним оформленням результатів службового розслідування, в якому викладаються (фіксуються) встановлені під час його проведення відомості, а також пропозиції відповідної комісії щодо застосування до прокурора заходів дисциплінарного чи морального впливу.

Таким чином, оскільки висновок службового розслідування (перевірки) не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжує для ОСОБА_1 права і обов`язки, то позовна вимога про визнання його протиправним і скасування не є належним способом захисту прав позивача.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі № 817/1967/15, та в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України застосовується судом при вирішенні даної справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування (перевірки), відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк