Справа № 160/2991/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

31 серпня 2020 року Справа №806вр-20/160/2991/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О

при секретарі судового засідання Зіненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" про заміну боржника у виконавчому листі у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019р. у справі №160/2991/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" було задоволено та, зокрема, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на користь позивача судовий збір у розмірі 9636,97 грн. (а.с. 228-232 том 1)

10.06.2020р. судом було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення про стягнення з бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9636,97 грн. (а.с. 257 том1, 6 том 2).

19.08.2020р. заявник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології") звернувся із заявою про заміну боржника у виконавчому листі, в якій просить постановити ухвалу у справі №160/2991/19, якою замінити у виконавчому листі боржника в особі Київської міської митниці ДФС на її правонаступника - Київську митницю Держмитслужби (), посилаючись на те, що 10.06.2020р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про стягнення судового збору з Київської міської митниці ДФС, при цьому заявник зазначає, що у цей час Відповідач в особі Київської міської митниці ДФС був реорганізований шляхом приєднання до відповідного територіального органу Державної митної служби, а саме - до Київської митниці держмитслужби - згідно з додатком 2 до Постанови №858 від 02.10.2019 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» та на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1217-р, яким погоджено пропозицію Міністерства фінансів України розпочати з 08 грудня 2019 року діяльність Державної митної служби України та територіальних органів. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Київська митниця Держмитслужби () розпочала свою діяльність як правонаступник Київської міської митниці ДФС, що виступала Відповідачем у даній справі. Саме з викладених вище підстав по аналогічним справам Державна казначейська служба України повертала без виконання виконавчі листи про стягнення з Київської міської митниці ДФС судових витрат з оплати судового збору, з метою заміни сторони у виконавчому провадженні (зокрема, лист Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві №07-08.10/2596 від 10.03.2020 та лист. Київської митниці Держмитслужби від 04.03.2020р. №7-8-1/22/6/4438), а тому з метою виконання судового рішення у даній справі заявник просить замінити боржника у виконавчому документі на підставі ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.4-5 том 2).

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином 20.08.2020р. та 24.08.2020р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, наявними у матеріалах справи (а.с. 20,21 том 2).

Боржник (Київська міська митниця ДФС) в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином 20.08.2020р. та 24.08.2020р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, наявними у матеріалах справи (а.с. 20, 21 том 2).

Київська митниця Держмитслужби в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином 20.08.2020р. та 24.08.2020р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, наявними у матеріалах справи (а.с. 20, 21 том 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства Україна неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи наведене та те, що заявник, боржник, Київська митниця Держмитслужби були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду заяви, строки розгляду заяви встановлені ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану заяву без участі представників сторін згідно до вимог ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані документи на підтвердження поданої заяви, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому документі №160/2991/19 від 10.06.2020р. з Київської місцевої митниці ДФС на Київську митницю Держмитслужби, виходячи з наступного.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019р. у справі №160/2991/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" було задоволено та, зокрема, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на користь позивача судовий збір у розмірі 9636,97 грн. (а.с. 228-232 том 2)

10.06.2020р. судом було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення про стягнення з бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9636,97 грн. (а.с. 257 том 1, 6 том 2).

Згідно ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової службислужби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служби та Державна митна служба є правонаступником майна, правта обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності - п. 2 вищевказаної постанови №1200 (а.с. 22-23 том 2).

Так, за приписами п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 "Про утворення теритоіальних органів Державної митної служби", утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби України, в тому числі - Київську митницю Держмитслужби згідно з Додатком 1.

Також за п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 передбачено реорганізувати деякі територіальні органи ДФС шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби, у тому числі Київської митниці Держмитслужби згідно з Додатком 2 до вказаної постанови.

А згідно положень п. 3 наведеної постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року № 858 установлено, що територіальні органи ДФС, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби ( а.с. 24-25 том 2).

Порядок та умови реорганізації визначені Цивільним кодексом України та Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Так, згідно до вимог ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частиною 5 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Також згідно до ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що у разі поділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу. Поділ вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється в результаті поділу.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства у сфері дотримання порядку реорганізації, припинення, поділу юридичної особи та переходу прав і обов`язків від реорганізованих юридичних осіб до новоутворених органів (юридичних осіб), можна дійти висновку, що тільки у результаті здійснення державної реєстрації новоутворених юридичних осіб та державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється за наслідками її поділу процедура поділу вважається завершеною лише з дати реєстрації припинення юридичної особи, а відповідно, саме із дати реєстрації припинення юридичної особи до новоутвореного органу переходять всі права та обов`язки припиненої юридичної особи за правонаступництвом.

Однак, як встановлено судом із наявних у матеріалах справи копій документів та змістом наведених вище постанов станом на момент розгляду даної заяви Київська міська митниця ДФС (яка є боржником за виконавчим документом у цій справі) перебуває у стані припинення, відомості про її припинення до ЄДРПОУ не внесені виходячи з вимог ст. 104 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", що підтверджується витягом з ЄДРПОУ наявним у матеріалах справи (а.с. 26 том 2).

Отже, з аналізу наведених докуменів, змісту п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №858, ст. 104 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" можна дійти висновку, що Київська міська митниця ДФС здійснює свої повноваження до моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, що реорганізується щляхом її поділу.

Проте, як вбачається зі змісту листа №07-08.10/2596 від 10.03.2020р. Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві відповідно до пункту 29 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08,2011 №845 (далі - Порядок), звернулося до Розпорядника бюджетних коштів з повідомленням про визначення кодів програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, економічної класифікації видатків бюджету та рахунків боржника. Проте, Розпорядником бюджетних коштів листом від 04.03.2020р. №7.8-1/22/6/4438 надано відповідь, що керуючись ст. 15 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України стягнення з Розпорядника бюджетних коштів можливе лише після заміни сторони у виконавчому провадженні. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» Київська митниця Держмитслужби () (далі - Розпорядник бюджетних коштів) є правонаступником Київської міської митниці ДФС у зв`язку з реорганізацією, що свідчить про те, що вказаним державним органом (Державним казначейством) не враховано вимоги ст. 104 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та фактично закрито казначейські рахунки боржника (Київської міської митниці ДФС) без внесення відомостей до ЄДРПОУ про припинення вказаної юридичної особи (а.с. 7-8, 9-10 том 2).

За викладених обставин та враховуючи наведене, закриття казначейських рахунків боржника (Київської міської митниці ДФС) без внесення відомостей до ЄДРПОУ про припинення вказаної юридичної особи, суд вважає, що заявник позбавлений можливості щодо примусового виконання виконавчого листа у даній справі в частині стягнення з бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на його користь судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 9636,97грн., а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви заявника та заміни боржника у виконавчому листі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2020р. у справі №160/2991/19 з Київської міської митницї ДФС () на Київську митницю Дежмитслужби ().

При цьому, задовольняючи дану заяву про заміну боржника у виконавчому листі на підставі ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також, питання виконання судових рішень і неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" Суд наголосив: "... пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст.6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Приймаючи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви заявника та заміни боржника у виконавчому листі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2020р. у справі №160/2991/19- Київську міську митницю ДФС на Київську митницю Дежмитслужби виходячи з вимог ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 129-1 Конституції України, а також наведеної практики Європейського Суду з прав людини.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології" про заміну боржника у виконавчому листі по справі №160/2991/19 - задовольнити повністю.

Замінити сторону у виконавчому листі виданому Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі №160/2991/19 від 10.06.2020р., а саме: боржника - Київську міську митницю ДФС () на Київську митницю Дежмитслужби ().

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва