Справа № 340/3449/20
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 вересня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3449/20

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницькому ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницькому ради, в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Кропивницькому ради, які полягають в нарахуванні ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року, до 5 травня 2017 року, до 5 травня 2018 року, до 5 травня 2019 року, до 5 травня 2020 року, як учаснику бойових дій у розмірі, який не відповідає статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 № З-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18);

- зобов`язати Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Подільської районної у м. Кропивницькому ради перерахувати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня 2016, до 5 травня 2017 року, до 5 травня 2018 року, до 5 травня 2019 року, до 5 травня 2020 року, як учаснику бойових дій у розмірі, який не відповідає статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 № З-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) та здійснити виплату суми недоплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року 4730,00 гривень, до 5 травня 2017 року в розмірі 5035,00 гривень, до 5 травня 2018 року в розмірі 5600,00 гривень, до 5 травня 2019 року в розмірі 7051,00 гривень, до 5 травня 2020 року в розмірі 8056,00 гривень.

Дослідивши матеріли позовної заяви, суддя дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач просить провести перерахунок з 2016 по 2019 рік. Тобто, з 2016 року позивач знав, або міг знати про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позовна заява подана 27.08.2020 року.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строків звернення до адміністративного суду.

Обґрунтовуючи вказану заяву позивач вказує, що Конституційний Суд України в рішенні від 27.02.2020 по справі № З-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. До винесення цього Рішення Конституційним судом України, діяла попередня редакція частини п`ятої ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою не передбачалось отримання учасниками бойових дій щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, а тому, фактично, я дізнався про порушення своїх прав після 27 лютого 2020 року.

Суддя, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні даного клопотання з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено: заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки, щоб довідатись про стан провадження у його справі, отже його скарга є необґрунтованою, оскільки є невідповідною вимозі «розумного строку»

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду щодо невизначеності правового регулювання спірного питання, існування правової колізії між частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пунктом 26 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України тощо мають суб`єктивний характер та не позбавляли позивача можливості звернутись до суду з даною позовною заявою у встановлені КАС України строки.

Звідси, суд доходить висновку про неповажність підстав, вказаних позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із обґрунтуванням пропуску таких строків та наданням відповідних доказів.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України , суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліку.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницькому ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити вказані в описовій частині ухвали недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у встановлений строк, остання буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула