Справа № 308/8378/20
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8378/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,

представника позивача Балог О.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

перекладач Уллах Ірфан,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Індії, про примусове видворення іноземця за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Індії, про примусове видворення іноземця за межі території України.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач, о 16 год. 05 хв. 18.08.2020 року в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, був переданий на територію України з Словаччини, який о 01 год. 30 хв. 16.08.2020 року був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб в районі № 274 прикордонного знаку ділянки відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Документ, що посвідчує особу: закордонний паспорт громадянина Індії серії НОМЕР_2 від 31.07.2017 року. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Зазначає, що на території України відповідач знаходився законно, як студент підготовчого факультету Білоцерківського національного аграрного університету м. Біла Церква, був документований посвідкою про тимчасове проживання на території України серії НОМЕР_3 .

В підтвердження інформації про навчання в університеті, на адресу прикордонного загону надійшов лист з додатками, у відповідності до якого встановлено, що відповідача наказом № 166/0 від 19.08.2020 року відраховано з університету за порушення умов контракту та направлено університетом клопотання про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України до центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київської області лист № 971 від 20.08.2020 року, у зв`язку з чим встановлено, що відповідач втратив законність перебування на території України,

Як зауважує позивач, на сьогоднішній день підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідач не має, а незаконне перетинання ним державного кордону України в Словацьку Республіку свідчить про те, що він порушивши вимоги ст. 204-1 КУпАП, ст. ст. 4, 9, 16 даного Закону і відповідно до вимог ст. 29 цього ж Закону підлягає примусовому видворенню.

Приймаючи до уваги викладене, позивач просить примусово видворити за межі території України громадянина Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , закордонний паспорт серії НОМЕР_2 .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Індії, 18.08.2020 року, о 16 год. 05 хв., в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, був переданий на територію України з Словаччини, який 16.08.2020 року, о 01 год. 30 хв., був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб в районі № 274 прикордонного знаку ділянки відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Документом, що посвідчує особу відповідача є: закордонний паспорт громадянина Індії серії НОМЕР_2 від 31.07.2017 року.

Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Своїми діями відповідач порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», якими визначено порядок перетинання державного кордону України.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання відповідача від 18.08.2020 року, протоколом його особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 18.08.2020 року, актом приймання-передавання особи від 18.08.2020 року, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2020 року (№ 308/8374/20), згідно з якою відповідача піддано стягненню за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Матеріалами справи також встановлено, що як слідує з дослідженого в судовому засіданні листа Білоцерківського національного аграрного університету від 19.08.2020 року № 957, відповідача ОСОБА_1 наказом № 166/О від 19.08.2020 року відраховано з університету за порушення умов контракту та направлено університетом клопотання про скасування посвідки на тимчасове проживання на території України до центрального міжрегіонального управління ДМС України у м. Києві та Київської області, лист № 971 від 20.08.2020 року, яка на даний час скасована, що підтверджується листом начальника управління з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області ДМС України, наданим представником позивача.

В результаті проведення перевірки наявних у відповідача документів встановлено, що вищезазначений громадянин знаходиться на території України без будь яких законних підстав.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2020 року (справа № 308/8380/20) громадянина Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано з метою забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з ч. 4. ст. 30 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України врегульовані приписами ст. 288 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Передбачені вказаною статтею обставини, які перешкоджають примусовому видворенню відповідача з території України, у ході судового розгляду не встановлені.

Жодних доказів або посилань стосовно наявності обставин за яких забороняється примусове видворення відповідача суду не надано.

Доказів поширення на відповідача дії приписів Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» матеріали справи не містять.

Судом не встановлено заборон, перелічених у ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо примусового видворення відповідача з території України.

Законні підстави для знаходження на території України у відповідача відсутні.

Разом з тим, аналіз положень Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI дає підстави для висновку, що підставою для звернення органу охорони державного кордону до адміністративного суду із позовом про примусове видворення особи за межі території України є факт її затримання в межах контрольованого прикордонного району під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Відповідач вчинив незаконне перетинання державного кордону із України в Словацьку Республіку, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання.

Вказані обставини були підставою для звернення органу охорони державного кордону до суду із даним адміністративним позовом.

Суд зауважує, що доказів наявності законних підстав для перебування на території України, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90 КАС України).

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, оскільки відповідачем порушено законодавство про правовий статус іноземців, зокрема, незаконний перетин державного кордону, законні підстави для перебування на території України у відповідача відсутні, суд вважає, що позовні вимоги про примусове видворення за межі території України відповідача є обґрунтованими та такими, що на час ухвалення рішення судом підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 72, 77, 90, 241, 244, 246, 257, 288 КАС України, ст. ст. 30, 39 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі території України ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Індії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуюча А.І. Сарай