Справа № 240/7122/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/7122/20

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання незаконним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.03.2020 без номера про відмову в перерахуванні йому пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Житомирської області №18-241 вих-20 від 02.03.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати йому раніше призначену пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 02.03.2020 за №18-241вих-20 про заробіток для перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплати на його користь різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою його пенсії за вислугою років із 01.01.2020;

- на підставі ст.382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 01.06.2002 йому призначена пенсія за вислугу років в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, з якої сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного (максимального) розміру.

Зазначає, що 13.12.2019 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. В зв`язку з цим положення частини двадцятої статті 86 вказаного Закону, визнане неконституційним та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Вказує, що Конституційний Суд вирішив, що частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" підлягає застосуванню в первинній редакції, у зв`язку із чим звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки №18-241вих-20 від 02.03.2020, проте отримав рішення відповідача, яким йому відмовлено у здійсненні такого перерахунку пенсії, з яким останній не погоджується, що і слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Також, вважає, що у винесеному рішенні посилання на п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 є необґрунтованими та надуманими оскільки він не звертався із заявою про перерахунок пенсії згідно з такою постановою КМУ.

Ухвалою суду від 21.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов.

18.06.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву №0600-0802-8/26468 від 15.06.2020 (а.с.28-30), у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, вважає оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області правомірним, вмотивованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Вказує, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" починаючи з 13.12.2019 поширюються на призначені працівникам прокуратури пенсії, а тому право на перерахунок пенсії згідно з вказаною нормою у позивача виникло саме з 13 грудня 2019 року. Наголошує, що після прийняття Рішення Конституційним Судом України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 позивач скористався своїм правом та звернувся до управління з відповідною заявою, але додав довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, в якій між тим зазначено розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною посадою начальника управління.

19.06.2020 позивач надіслав до суду відповідь на відзив (а.с.35-37), у якій вказано, що відзив на позов не містить будь-яких обґрунтованих аргументів проти його доводів викладених у позовній заяві. Наголошує, що фактичною підставою для підвищення складових заробітної плати відповідних категорій працівників прокуратури обласного рівня є постанова Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" №657 від 30.08.2017, яка набрала чинності з 06.09.2017. Зазначає, що саме з набранням чинності вказаної постанови у пенсіонера органів прокуратури виникають підстави для перерахунку раніше призначеної йому пенсії, і право на це не припиняється, а є таким, що триває та продовжує існувати і до моменту ухвалення рішення Конституційним судом і після того. Реалізується це право шляхом подання пенсіонером відповідної заяви до органу Пенсійного Фонду України, але зробити це стало можливим лише після відновлення Конституційним судом механізму перерахунку, передбаченого ч.20 ст.86 Закону України від "Про прокуратуру" в первинній редакції. Вважає, що перерахунок має бути зроблено з 01.01.2020, що в свою чергу узгоджується з нормою закону.

Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду: №01-45-в від 20.05.2020 (у період з 09.06.2020 до 03.07.2020), № 01-65-В від 22.07.2020 (у період з 27.07.2020 до 05.08.2020) суддя Єфіменко О.В., перебувала у щорічній відпустці, а тому розгляд даної справи судом відкладався.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 17.02.2004 ОСОБА_1 звільнений з посади начальника управління прокуратури Житомирської області, у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років.

Пенсія позивачу призначена з 01.06.2002 з розрахунку 90% від розміру місячної заробітної плати, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-ІІІ, що діяла станом на 01.06.2002, далі - Закон №1789-ХІІ).

У подальшому ст.50-1 Закону №1789-ХІІ , а також ч.20 ст.80 вказаного Закону були змінені та зазначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Кабінет Міністрів України з часу внесення змін в Закони не визначив умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Втім, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційним судом установлено наступний порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Вказане рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

02.03.2020 прокуратурою Житомирської області надано позивачу довідку №18-241вих-20 від 02.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 (а.с.15).

Позивач звернувся до відповідача із заявою №3109/1260 від 03.03.2020 про перерахунок пенсії на підставі отриманої довідки (а.с.16).

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України прийнято рішення від 05.03.2020 про відмову йому в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (а.с.14).

Відповідач зазначив, що оскільки, право на перерахунок пенсії відповідно до ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 виникає 13.12.2019, в той час постановою КМУ "Про умови оплати праці прокурорів" №1155 від 11.12.2019, яка набрала чинності з 01.01.2020 затверджено схем посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур, при цьому п.7 вказаної постанови передбачає, що зміна розмірів та посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно з Законом України "Про прокуратуру". У зв`язку із чим, відповідач вважає, що підстави для врахування заробітної плати станом на 06.09.2017, яка визначена у довідці про заробітну плату "18-241/вих. - 20від 02.03.2020 виданою прокуратурою Житомирської області для проведення перерахунку пенсії за вислугою років відсутні.

Так, в обґрунтування позовних вимог щодо неправомірності рішення відповідача позивач зазначив, що він не звертався із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ від 11.12.2019 №1155, відповідно вказана підстава для відмови позивачу у перерахунку пенсії є безпідставною.

Разом з тим, на думку суду, є необґрунтованим посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що перерахунок пенсії виникає у позивача лише з 13.12.2019.

Вказане твердження, суд вважає невірним, оскільки Конституційний Суд України в рішенні від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, зазначив, що за приписами п.6 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Слід відмітити, що у зв`язку з підвищенням у вересні 2017 року заробітної плати працівників органів прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка є діючою у позивача виникло право на перерахунок пенсії, проте реалізація його права була поновлена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Разом з тим, позивач обґрунтовано посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) від 26 червня 2014 року, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства" (Stretch v. The United Kingdom № 44277/98). Як зазначає Суд, громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

"Легітимні сподівання" за характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті (рішення у справі "Копецький проти Словачини").

У даних правовідносинах легітимні сподівання позивача на перерахунок пенсії передбачені чинними нормами Законів України, тобто, є конкретними, отже, на них поширюється режим "існуючого майна".

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Статею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини справи та врахувавши положення законодавства суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України не доведено правомірність прийнятого ним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Також є правомірними вимоги позивача щодо перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, оскільки Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 стаття 50-1 Закону №1789 доповнена нормою, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, проте відповідно до п. 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача подати до суду в місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили звіт про його виконання, слід вказати наступне.

Частиною 1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ЄДРПОУ/РНОКПП: 13559341) про визнання незаконним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.03.2020 про відмову у перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Житомирської області від 02.03.2020 / №18-241вих-20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату з 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Житомирської області №18-241вих-20 від 02.03.2020, без обмеження її максимального розміру та з урахуванням раніше проведених виплат, виплативши різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугою років із 01.01.2020.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено: 25.08.2020.

Суддя О.В. Єфіменко