Справа № 420/607/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/607/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Секретаря судового засідання Макаренко А.І.

За участі сторін:

Від позивача: Фуфаєва О.О.,

Від відповідача Пергаєв М.Є., Мікуліна Т.О.,

Від третьої особи Журавель М.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (; адреса: вул. Б.Хмельницького, 34, м. Одеса, 65007), Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Одеської філії (; адреса: вул. Івана Франка, 55, прим. 502, м. Одеса, 65049), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Нотаріальна палата України (; адреса: вул. Хрещатик, 6, офіс 20, м. Київ, 01001) про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2020 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Одеської філії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Нотаріальна палата України, в якому позивачка просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції в Одеській області №424/03-05 (із змінами) «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу ОСОБА_1 та організацію проходження нею підвищення кваліфікації»;

- визнати протиправними дії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Одеської філії по блокуванню позивачу доступу до всіх реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України.

27 січня 2020 року згідно автоматизованої системи документообігу суду зазначена адміністративна справа та заява про забезпечення позову були передані на розгляд судді Білостоцькому О.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 року задоволено самовідвід судді Білостоцького О. В. в адміністративній справі №420/607/20. Адміністративну справу №420/607/20 передано до відділу суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.01.2020 року о 12:34:51 справа №420/607/20 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав необхідності надання власного письмового підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та надання копії позову, а також копій доданих до позовної заяви документів для третьої особи у справі.

10.02.2020 року за вх.№5898/20 від позивачки надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви разом із власним письмовим підтвердженням про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також копією позову та приєднаних до нього письмових доказів для третьої особи, чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 02.03.2020 року.

Підготовче засідання, призначене на 02.03.2020 року, було відкладено на 23.03.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року провадження у справі №420/607/20 зупинено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року провадження у справі №420/607/20 поновлено, призначено підготовче засідання на 03.08.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2020 року.

У судовому засіданні 10.08.2020 року постало питання необхідності викладення позовних вимог у вірній редакції, у зв`язку із чим було оголошено перерву у судовому засіданні до 17.08.2020 року.

13.08.2020 року за вх.№12445/20 від позивачки надійшла заява про виправлення описок в тексті позовної заяви в частині визначення номеру оскаржуваного наказу.

В обґрунтування вимог позову (з урахуванням уточнень позовної заяви від 13.08.2020 року за вх.№12445/20) позивачка вказує, що у період здійснення нотаріальної діяльності з 09.09.2019 року по 14.09.2019 року її було протиправно позбавлено можливості виконувати професійні обов`язки у зв`язку із зупиненням нотаріальної діяльності оскаржуваним наказом №424/03-08 від 26.07.2019 року. Позивачка вважає, що підстави для зупинення її діяльності в зазначений період відсутні, а фактичні обставини, що слугували винесенню наказу, не свідчать про наявність законодавчих підстав для застосування до приватного нотаріуса відповідних санкцій. Позивачка вказує, що:

по-перше, у листі-зверненні ОСОБА_2 не було викладено прохання перевірити законність дій приватного нотаріуса, а у відповідності до Інструкції про порядок розгляду звернень громадян, що надходять до ГТУЮ, відповідь надається лише у межах предмету звернення. Таким чином, проведення перевірки законності дій нотаріуса не могло бути ініційовано;

по-друге, відповідачем у відповідь ОСОБА_2 було направлено лист від 18.07.2019 року, у якому відмовлено у задоволенні її вимог, викладених у листі від 18.06.2019 року, з посиланням на те, що вона не є спадкоємцем і повноважень діяти від імені спадкоємців вона не має. Отже, сам відповідач підтвердив відсутність відношення вказаної особи до спадкової справи, однак, незважаючи на це, ініціював перевірку законності нотаріальних дій;

по-третє, текст оскаржуваного наказу не містить підстав його прийняття, однак зобов`язано позивачку пройти курс підвищення кваліфікації. У тексті визначено, що під час перевірки спадкової справи виявлено недотримання нотаріусом ОСОБА_1 вимог ряду нормативних актів, однак у чому саме полягали такі порушення не встановлено. У відповідності до ст.29-1 Закону України «Про нотаріат» встановлено 8 підстав для зупинення нотаріальної діяльності, однак жодна із підстав не розкрита в оскаржуваному наказі;

по-четверте, з огляду на протиправність зупинення нотаріальної діяльності обмеження доступу до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України є також протиправним.

У відзиві на позовну заяву Державного підприємства Національні інформаційні системи викладено заперечення в частині позовних вимог щодо протиправності обмеження доступу до інформаційних систем Міністерства юстиції України. Представник Державного підприємства визначив, що за умовами Порядку ведення Єдиного реєстру нотаріусів відповідно до Договору про надання послуг з підключення та забезпечення технічної підтримки користування Єдиними та Державними реєстрами від 22.07.2015 року доступ до інформаційних систем нотаріусам призупиняється без попередження з моменту надходження на адресу Підприємства повідомлення про зупинення приватної нотаріальної діяльності нотаріуса. Оскільки підприємство не приймає самостійного рішення щодо наявності підстав для зупинення нотаріальної діяльності, а лише пов`язує факт наявності такого рішення із обмеженням доступу, то підстави для визнання дій протиправними відсутні. Більше того, відповідач вказує, що у спірних правовідносинах він не є суб`єктом владних повноважень, адже не приймає владно-управлінські рішення, а лише їх виконує.

У поясненнях від 28.02.2020 року (вх.№ЕП/2018/20) третя особа Нотаріальна палата України підтримала позицію позивачки у справі з підстав, аналогічних тим, що визначені у позові.

02.03.2020 року за вх.№9442/20 від представника Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись із викладеними у позові доводами представник відповідача вказав, що:

по-перше, чинними порядками проведення перевірок за зверненнями фізичних та юридичних осіб не передбачено підготовки наказу про затвердження персонального складу комісії, а за результатом розгляду не передбачено підготовки довідки. Єдиною вимогою при проведенні такої перевірки є витребування документів, які підлягають перевірці, що і було зроблено;

по-друге, за результатом перевірки встановлено, що свідоцтво про право на спадщину було зареєстровано о 14:40 год.. тоді як перевірка довіреності здійснена о 14:49 год. того ж дня, чим порушено вимоги п.14 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; не перевірено наявності спадкового договору та заповіту; не роз`яснено порядок вирішення питання щодо прийняття спадщини у судовому порядку у разі відсутності у особи правовстановлюючих документів тощо. Іншими словами, під час перевірки встановлено низку порушень, що і слугували підставою для винесення оскаржуваного наказу.

У відповіді на відзив від 24.03.2020 року позивачка зазначила, зокрема, що звернення громадянки ОСОБА_2 не могло стати підставою для проведення перевірки, адже викладені у заяві доводи стосувались застосування до нотаріальних дій, що вчинені у 2011-2012 роках висновків суду апеляційної інстанції від 2016 року. Позивачка звернула увагу суду на те, що сама відповідь Головного територіального управління на заяву ОСОБА_2 свідчить про необґрунтованість доводів, викладених у заяві, у розрізі чого вважати звернення належною підставою для проведення перевірки фактів є нелогічним та необгрунтованим.

У судовому засіданні учасники справи підтримали позиції, викладені у письмових заявах по суті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Згідно Свідоцтва про право на зайняття нотаріальної діяльністю №1817 від 11 серпня 1995 року позивачка має право на призначення на посаду державного нотаріуса або реєстрацію приватної нотаріальної діяльності (Т.1 а.с.10), а згідно реєстраційного посвідчення №52 від 12.12.2005 року зареєстровано приватну нотаріальну діяльність (Т.1 а.с.11).

18.06.2019 року на адресу Головного територіального управління юстиції надійшла заява ОСОБА_2 (Т.1 а.с.15-17), у якій остання виклала обставини щодо відкриття спадщини ОСОБА_3 та передачі майна спадкоємцям. З урахуванням викладених обставин ОСОБА_2 просила переглянути спадкову справу 2011р., що була у провадженні нотаріуса Фуфаєвої О.О.

20.06.2019 року листом №А-793-07 ГТУЮ в Одеській області повідомило позивачку про необхідність у строк до 25.06.2019 року надати пояснення та копію спадкової справи №5/2011, заведеної до майна ОСОБА_3 , до відділу з питань нотаріату ГТУЮ в Одеській області.

24.06.2019 року за №98/01-16 позивачкою було направлено пояснення щодо обставин, викладених у заяві від 18.06.2019 року (Т.1 а.с.18), а 25.06.2019 року №99/01-16 копію спадкової справи №5/2011 (Т.1 а.с.19).

17.07.2019 року за №А-793-07 від Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшов лист до позивачки, у якому викладено порушення, встановлені під час перевірки матеріалів спадкової справи (Т.1 а.с.21-22) та висловлено прохання надати пояснення по суті встановлених порушень у той же день до 15.00 год.

17.07.2019 року за №111/01-16 позивачкою направлено письмові пояснення на адресу відповідача із поясненнями щодо встановлених порушень (Т.1 а.с.23).

В той же час, Головним управлінням у відповідь на заяву ОСОБА_2 їй повідомлено, що подана до Управління заява не містить документальних підтверджень особи, що звертається, як спадкоємця або уповноваженого представника спадкоємця, а тому заяву розглянуто не було.

26.07.2019 року за №424/03-08 відповідачем прийнято наказ, яким зупинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 з 09.09.2019 року до закінчення строку проходження підвищення нею кваліфікації, але не більше двох тижнів. Також оскаржуваним наказом зобов`язано позивачку пройти підвищення кваліфікації (Т.1 а.с.8). У наказі зазначено про порушення приватним нотаріусом ОСОБА_1 вимог ст.ст.5, 42, 46 Закону України «Про нотаріат», порушення п.п.14, 209 Інструкції, п.6.9 Правил ведення нотаріального діловодства, та на підставі ст.29-1 ЗУ «Про нотаріат» тимчасово зупинено нотаріальну діяльність.

Головним управлінням направлено на адресу Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Одеської філії повідомлення про обмеження ОСОБА_1 доступу до Єдиних та Державних реєстрів у зв`язку із зупиненням нотаріальної діяльності (Т.1 а.с.186-188, 189-191).

09.08.2019 року позивачка повідомила Головне управління про вжиття заходів з технічного забезпечення проведення нотаріальної діяльності (Т.1 а.с.25), а листом від 03.09.2019 року за №150/01-16 просила не зупиняти нотаріальну діяльність з 09.09.2019 року у зв`язку із проходженням підвищення кваліфікації в Інституті права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України 13.09.2019 року (Т.1 а.с.26).

Наказом №502/03-08 від 05.09.2019 року внесено зміни до наказу №424/03-08 в частині дати зупинення нотаріальної діяльності та встановлено, що така діяльність буде зупинена з 13.09.2019 року (Т.1 а.с.9).

У зв`язку із цим Головним управлінням направлено на адресу Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Одеської філії повідомлення про обмеження ОСОБА_1 доступу до Єдиних та Державних реєстрів у зв`язку із зупиненням нотаріальної діяльності з 13.09.2019 року (Т.1 а.с.189-191).

14.09.2019 року за №184/01-16 позивачкою повідомлено Головне управління про проходження підвищення кваліфікації та надано підтверджуючий сертифікат (Т.1 а.с.27-28).

При цьому, не погоджуючись із зупиненням нотаріальної діяльності ОСОБА_1 з огляду на безпідставність покладених в основу оскаржуваного наказу обставин та обмеженням доступу до Єдиних та державних реєстрів, приватний нотаріус звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При оцінці доводів позовної заяви суд вважає за необхідне в першу чергу розглянути питання правомірності наказу №424/03-08, прийнятого Головним територіальним управлінням юстиції.

Законом, який встановлює порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні, є Закон України «Про нотаріат» (далі Закон №3425).

Згідно ст.2-1 Закону №3425 державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України та його територіальними органами.

Згідно ст.3 Закону №3425 нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 7 Закону №3425 визначено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно ст.29-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється на час дії таких обставин:

1) якщо приватний нотаріус не має приміщення для розміщення робочого місця (контори) або це приміщення не відповідає встановленим цим Законом умовам, - до усунення цих недоліків, але не більше 60 днів з дня виявлення цього порушення;

2) якщо приватний нотаріус не уклав договір про страхування цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса або розмір страхової суми не відповідає вимогам цього Закону, - до усунення цих недоліків, але не більше 30 днів з дня виявлення цього порушення;

3) якщо приватний нотаріус при вчиненні нотаріальних дій неодноразово порушував правила нотаріального діловодства, - до закінчення строку проходження підвищення кваліфікації (не більше двох тижнів);

4) у разі необґрунтованої відмови приватного нотаріуса від надання Міністерству юстиції України, його територіальному органу в порядку, передбаченому цим Законом, документів для перевірки організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства - до усунення цієї обставини;

5) у разі заміщення приватного нотаріуса в порядку, передбаченому цим Законом, - на строк такого заміщення;

6) у разі ненадання інформації приватним нотаріусом органам та особам, зазначеним у частинах п`ятій - восьмій, десятій статті 8 цього Закону, - до усунення цієї обставини;

7) у разі обрання нотаріуса на посаду, зайняття якої несумісне зі здійсненням нотаріальної діяльності;

8) у разі направлення територіальним органом до Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю - до вирішення питання по суті, але не більш як на шість місяців.

У відповідності до ст.29-2 Закону №3425 рішення про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса у випадках, передбачених частиною першою статті 29-1 цього Закону, приймає керівник відповідного територіального органу Міністерства юстиції України.

Відповідний територіальний орган Міністерства юстиції України зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня видання наказу про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса письмово повідомити приватного нотаріуса про зупинення його нотаріальної діяльності.

Наказ про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса може бути оскаржений ним до Міністерства юстиції України або до суду.

Приватний нотаріус зобов`язаний зупинити нотаріальну діяльність з моменту отримання копії наказу про тимчасове зупинення його нотаріальної діяльності.

При зупиненні нотаріальної діяльності приватного нотаріуса він має право, а якщо строк зупинення більше одного місяця, - зобов`язаний, укласти договір про його заміщення з іншим приватним нотаріусом за виключенням підстави, передбаченої пунктом 7 частини першої статті 29-1.

Приватний нотаріус, діяльність якого зупинена, за відсутності заміщення його іншим приватним нотаріусом, має право: видавати з депозиту гроші та цінні папери, документи, прийняті на зберігання, дублікати та копії документів, що зберігаються у справах приватного нотаріуса, а також видавати довідки про вчинені нотаріальні дії.

При цьому, встановлення порушень, зокрема, щодо ведення нотаріального діловодства, відбувається згідно із Порядком проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затверджений Наказом Міністерства юстиції №357/5 від 17.02.2014 року (далі Порядок №357/5).

Пунктами 4-10 Порядку №357/5 визначено, що планова комплексна перевірка організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства здійснюється не частіше одного разу на два роки.

При визначенні періодичності здійснення планової комплексної перевірки враховуються результати попередньої комплексної перевірки, навантаження (кількість вчинених нотаріальних дій), відсутність обґрунтованих скарг на роботу державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса протягом строку, що підлягає перевірці, професійний рівень державного чи приватного нотаріуса.

Строк проведення планової комплексної перевірки може бути продовжено не більше ніж на один рік після спливу двох років з часу проведення останньої планової комплексної перевірки.

Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом комплексної перевірки, не допускається, крім перевірки за зверненнями громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, територіального органу Міністерства юстиції.

Проведення перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства здійснюється уповноваженими представниками Міністерства юстиції, територіального органу Міністерства юстиції, діяльність яких безпосередньо пов`язана з контролем за організацією нотаріату і нотаріальної діяльності в Україні.

До перевірки можуть залучатись працівники територіальних органів юстиції, діяльність яких безпосередньо пов`язана з контролем за організацією нотаріату і нотаріальної діяльності в Україні, а також нотаріуси, які мають високий професійний рівень та достатній досвід практичної роботи не менше 10 років, та працівники державного нотаріального архіву.

Представники Міністерства юстиції можуть брати участь у будь-якій перевірці, що проводиться територіальним органом Міністерства юстиції.

До складу комісії (комплексної, цільової, контрольної) не залучаються представники Міністерства юстиції, територіального органу Міністерства юстиції, якщо це призведе до виникнення конфлікту інтересів у цих посадових осіб.

Строк проведення перевірки (комплексної, цільової, контрольної перевірки) визначається, виходячи з необхідності всебічного, повного вивчення матеріалів, документів та підготовки об`єктивного висновку.

Пунктом 13 Порядку №357/5 встановлено, що позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи територіального органу Міністерства юстиції.

За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками.

Згідно п.14 Порядку №357/5 перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, територіального органу Міністерства юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса.

Згідно п.15 Порядку №357/5 у разі необхідності за дорученням Міністра юстиції може проводитися позапланова перевірка в загальному порядку проведення перевірок, визначеному цим Порядком.

Позапланова перевірка проводиться як за період, що вже підлягав плановій комплексній перевірці, так і за період, що не підлягав такій перевірці.

За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками.

Доводи позивача у справі ґрунтуються на недотриманні Головним територіальним управлінням порядку проведення перевірки, а саме визначено, що перевірки як такої не проводилось, адже не було сформовано відповідну комісію, а за результатом перевірки не складено довідку із визначенням порушень.

Позиція представника відповідача, у свою чергу, свідчить про те, що п.14 Порядку не встановлює обов`язку при проведенні перевірки за зверненням фізичної особи визначати склад комісії та складати довідку про результати проведення перевірки, а достатнім є витребування матеріалів нотаріальної діяльності.

Суд із вказаним доводом відповідача не може погодитись з огляду на наступне.

За змістом п.2 Порядку №3575 перевірка - планова або позапланова перевірка, під час якої перевіряється робота державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса за відповідний період.

Тобто, чинним положеннями Порядку встановлено, що перевірка може бути або плановою, або позаплановою.

При цьому, особливості проведення планової перевірки визначенні п. 5-12, а позапланової п.13-15.

Суд зауважує, що п.14 Порядку не встановлює окремий вид перевірки, а також не визначає окремий порядок її проведення. Вказана норма визначає спосіб перевірки фактів та обставин, а саме шляхом витребування та дослідження матеріалів справ, однак це не замінює порядку проведення позапланової перевірки як такої.

За таких умов, дотримання вимог щодо формування комісії та оформлення довідки за результатом проведення перевірки згідно Порядку №357/5 є актуальними і за умови проведення перевірки за зверненням фізичної особи.

Суд звертає увагу, що Головним управлінням у відповідь на заяву ОСОБА_2 повідомлено, що надана до управління заява не містить документальних підтверджень особи, що звертається, як спадкоємця або уповноваженого представника спадкоємця, а тому заяву розглянуто не було. При цьому, відповідачем не пояснено, як заява, яка не була розглянута Головним управлінням по суті, може слугувати підставою для проведення будь-якої перевірки.

Не оминає стороною суд і ту обставину, що згідно змісту п.14 Порядку №357/5 перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення. Навіть якщо Головне управління прийняло до розгляду заяву ОСОБА_2 по суті, то зміст даної заяви не вимагає проведення перевірки дотримання приватним нотаріусом порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ним правил нотаріального діловодства (заява ОСОБА_4 т.1, а.с.15-17), натомість її зміст зводиться до необхідності перевірки спадкової справи в цілому з огляду на уявлення про те, що єдиним спадкоємцем є ОСОБА_5 , проте не містить конкретних даних про порушення, допущені приватним нотаріусом Фуфаєвою О.О.

У даному розрізі доводи відповідача щодо дотримання останнім вимог складання та відображення у оскаржуваному наказі порушень, вчинених позивачкою, не заслуговує на увагу, адже Головне управління провело перевірку не у межах предмету звернення, а вдавшись до пошуку окремих порушень з боку нотаріуса Правил ведення нотаріального діловодства та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Формуючи проміжний висновок, суд наголошує, що перевірка, яка передувала винесенню оскаржуваного наказу, здійснена без дотримання встановленого порядку, визначеного Наказом №357/5. Відповідачем у відповідності до Порядку не сформовано комісію, а суть та зміст виявлених порушень викладені не у довідці за результатом проведеної перевірки, а зазначені лише у листі від 17.07.2019 року за №А-793-07.

З огляду на встановлені судом порушення процедури встановлення факту наявності порушень, вчинених приватним нотаріусом, вчинення жодних дій як правового наслідку їх встановлення суперечитиме критерію обґрунтованості та законності, в силу чого Наказ №424/03-08 є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині позовних вимог до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Одеської філії про визнання протиправними дій по блокуванню доступу до Єдиних та державних реєстрів, суд встановив відсутність підстав для задоволення позову в цій частині з огляду на таке.

Згідно п.1 Наказу Міністерства юстиції України №1059/5 від 25.06.2015 року державне підприємство «Національні інформаційні системи» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України (далі - адміністратор Єдиних та Державних реєстрів).

Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.

У межах адміністрування Єдиних та Державних реєстрів адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження, інформаційного та технічного обслуговування, модернізації веб-ресурсів та веб-сервісів Міністерства юстиції України, надає у випадках, визначених законодавством, послуги у сфері функціонування Єдиних та Державних реєстрів, здійснює технічне та технологічне супроводження інформаційної взаємодії Міністерства юстиції України та адміністратора Єдиних та Державних реєстрів з метою оперативного вирішення питань, що стосуються функціонування реєстрів.

Пунктом 1.3 Порядку ведення Єдиного реєстру нотаріусів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 13.10.2010 року, визначено, що адміністратор Єдиного реєстру нотаріусів (далі - Адміністратор) - державне підприємство "Національні інформаційні системи", що здійснює заходи зі створення та супроводження програмного забезпечення Єдиного реєстру нотаріусів (далі - Єдиний реєстр), у тому числі з впровадження та підтримки веб-сайту для доступу до відомостей Єдиного реєстру, організацію доступу до Єдиного реєстру, забезпечує збереження та захист даних, що містяться в Єдиному реєстрі, уносить до Єдиного реєстру отримані від територіальних органів Міністерства юстиції відомості, надає інформацію з Єдиного реєстру, а також виконує інші функції, передбачені цим Порядком.

Згідно п.2.1 Порядку підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру є повідомлення територіальних органів Міністерства юстиції про зупинення або припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Згідно п.2.2 Порядку територіальні органи Міністерства юстиції в день виникнення підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру, але не пізніше наступного робочого дня, надсилають Адміністратору повідомлення в паперовій або електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання для внесення таких відомостей до Єдиного реєстру за формою, встановленою у додатках 1-3 до цього Порядку.

Отже другий відповідач не наділений свободою розсуду у разі отримання від територіального управління юстиції повідомлення за формою, встановленою Додатком 2 до Порядку ведення Єдиного реєстру нотаріусів, та був зобов`язаний вчинити оскаржувані дії.

Як вбачається зі змісту цитованих норм, ДП «Національні інформаційні системи» не приймає самостійного рішення щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру нотаріусів, в тому числі, щодо зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса. Факт внесення відомостей до Єдиного реєстру нотаріусів прямо пов`язаний із отриманням повідомлення про зупинення діяльності від територіального органу юстиції, такі повідомлення були отримані ДП від територіального управління юстиції, а тому вважати дії щодо блокування доступу до Єдиних та Державних реєстрів протиправними суд не убачає підстав.

Суд не залишає поза увагою ту обставину, що відносини між Державним підприємством та позивачкою як приватним нотаріусом регулюються договором. Так, на виконання вимог Порядку ведення Єдиного реєстру нотаріусів відповідачем укладено Договір про надання послуг з підключення та забезпечення технічної підтримки користування Єдиними та державними реєстрами (Т.1 а.с.170-179) з позивачкою.

Згідно п.6.8. Договору він вважається тимчасово зупиненим без додаткового письмового попередження нотаріуса на час зупинення приватної діяльності нотаріуса з моменту надходження на адресу підприємства повідомлення про зупинення приватної діяльності нотаріуса.

22.07.2015 року за №120/01-16 позивачкою направлено до відповідача заяву про приєднання до Договору, де вказано, що нотаріус ознайомлений із умовами Договору та погоджується із ними.

Отже приватний нотаріус була обізнана про наслідки зупинення приватної нотаріальної діяльності. Крім цього, умови договору не передбачають право Державного підприємства призупиняти дію Договору, а прямо пов`язують таке призупинення із фактом надходження від органів юстиції повідомлення про зупинення приватної нотаріальної діяльності.

Суд також бере до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.04.2019 року у справі №826/3269/18: «відповідно до Статуту ДП «НАІС», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2018 року № 106/5, предметом діяльності ДП «НАІС» є технічне та технологічне створення, запровадження, експлуатація програмно-експлуатаційних комплексів Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України. При цьому ДП «НАІС» діє на принципах госпрозрахунку, самофінансування та самоокупності і функціонує як самостійний суб`єкт господарювання, на нього не покладено обов`язки виконання функцій та повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію обтяжень рухомого майна.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 1999 року № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 червня 2015 року № 424), а також наказу Міністерства юстиції України від 25 червня 2015 року № 1059/5 про «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» ДП «НАІС» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Отже, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що ДП «НАІС» не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та законодавчо не уповноважене владно керувати поведінкою, зокрема, позивача».

Таким чином, позовні вимоги до ДП «НАІС» задоволенню не підлягають у зв`язку із їх безпідставністю.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області не доведена обґрунтованість та законність оскаржуваного наказу в світлі процедури формування висновків, що лягли в основу Наказу, останній підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного територіального управління юстиції в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат зі сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

У зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині позовних вимог до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Одеської філії, судові витрати позивачки зі сплати судового збору за відповідною позовною вимогою покладаються на приватного нотаріуса Фуфаєву О.О.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (; адреса: вул. Б.Хмельницького, 34, м. Одеса, 65007), Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Одеської філії (; адреса: вул. Івана Франка, 55, прим. 502, м. Одеса, 65049), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Нотаріальна палата України (; адреса: вул. Хрещатик, 6, офіс 20, м. Київ, 01001) про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправними дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 26.07.2019 року №424/03-08 (із змінами, внесеними наказом Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 05.09.2019 року №502/03-08) «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу ОСОБА_1 та організацію проходження нею підвищення кваліфікації».

У задоволенні позовних вимог до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Одеської філії - відмовити.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 27.08.2020 року.

Суддя М.М. Аракелян