Справа № 160/5509/20
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року Справа № 160/5509/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріГлавчеві В.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі представників сторін у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання протиправною та скасування постанови, -
22.05.2020 року до Дніпропетровського окружного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання протиправною та скасування постанови, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни за №59997229 щодо примусового виконання виконавчого напису №3733, виданого 14.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик Володимиром Вікторовичем.
Підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом стало порушення відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки виконавчим округом відповідача є Київська область. Відповідач має здійснювати дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження в територіальних межах Київської області. Позивач ніколи не була зареєстрована та не проживала у м. Києві та Київській області, жодного майна (як рухомого, так і не рухомого) на території м. Києва або Київської області не має. Місцемпроживання та реєстрації позивачки є АДРЕСА_1 , яка не входить до територіальних меж округу відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
30.06.2020 на виконання вищенаведеної ухвали від позивача до суду надійшли докази сплати судового збору, уточнена позовна заява та заява про поновлення пропущеного строку звернення, позовні вимоги позивачем викладені у наступній редакції:.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що 31.03.2020 року від оператора колцентру ПАТ "Приват Банк" їй стало відомо, що її банківські рахунки були заморожені у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження. 01.04.2020 року позивач направила рекомендовані листи приватному виконавцю виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. та ТОВ "Вердикт Капітал", з метою з`ясування правової природи боргу, який з неї намагаються стягнути.
Інших відомостей, як і постанови про відкриття виконавчого провадження позивач не отримувала.
Позивач зазначає, що жодних судових рішень про стягнення з неї на користь ТОВ "Вердикт Капітал" коштів не має.
Не зважаючи на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження було винесено ще у вересні 2019 року, до березня 2020 року, їй про це не було відомо.
На підтвердження зазначених обставин позивачем надано відповідні документи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/5509/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання протиправною та скасування постанови.
Судове засідання було призначено на 10 липня 2020 року о 15:30 год. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Для отримання судом відзиву на позовну заяву було оголошено перерву до 20.07.2020 року о 10:00 год.
Також відповідачем до відзиву додана заява про залишення позовної заяви без розгляду з причин пропуску позивачем строку на звернення до суду. Проте судом було надано оцінку поважності причин пропуску строку позивача в ухвалі від 07.07.2020 року про прийняття позовної заяви до розгялду та відкриття провадження. Строк в зазначеній ухвалі поновлено.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Розгляд справи здійснюється відповідно до вимог статті 287 КАС України.
20.07.2020 року у судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Частиною 2 ст. 268 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 28.03.2017 року, що підтверджується даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 . Вказане фактичне місце проживання позивачки додатково підтверджується довідкою ЖБК «Космос».
14.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3733, про стягнення з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Весна» в свою чергу ТОВ «ФК «Весна» є правонаступником ТОВ «Кредитні Ініціативи», яке в свою чергу є правонаступником ПАТ «Альфабанк».
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни із заявою вих. №13869267 від 06.09.2019 року про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, відповідно до якого просило розпочати примусове виконання рішення та звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника.
Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Перевіряючи правомірність дій приватного виконавця стосовно винесення оскаржуваних постанов у ВП №59997229, судом встановлено наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону№1403-VІІІ передбачено, що в Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VІІІ виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1403-VІІІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною третьою статті 25 Закону№1403-VІІІ право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
При цьому, зі змісту наведеної норми частини другої статті 24 Закону №1403-VIII слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у справі № 804/6996/17 від 08 квітня 2020 року.
Згідно частини четвертої статті 24 Закону №1404-VІІІ виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ).
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону №1404-VІІІ).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VІІІ).
У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону №1404-VІІІ).
Судом встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця виконавчого округу Київської області Клітченко О.А. є Київська область.
В той час позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Також судом враховано, що позивачка є пенсіонеркою та перебуває на обліку в Саксаганському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, має постійне місце роботи технічним працівником у Криворізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №72 Криворізької міської ради Дніпропетровської області. Крім того в заяві про примусове виконання рішення, у виконавчому написі, в постанові про відкриття виконавчого провадження та в інших документах наданих відповідачем, зазначена адреса боржника АДРЕСА_3 та паспорт серії НОМЕР_4 , тобто інші ніж у позивачці зараз. Проте місце реєстрації, роботи, обліку позивача в Пенсійному фонді України, знаходяться на території Дніпрпетровської області та не відносяться до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець виконавчого округу Київської області Клітченко О.А. здійснює діяльність, а виконавчий документ у виконавчому провадженні №59997229 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.
Тобто, відсутнє обґрунтування правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №59997229, та прийняття виконавчого документу не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, і не за місцезнаходженням його майна, грошових кошів, заробітної плати та інше.
Місце проживання (перебування) боржника (Дніпропетровська область) не підпадає під виконавчий округ, на території якого приватний виконавець виконавчого округу Київської області Клітченко О.А. здійснює діяльність.
Також, в постанові від 09.09.2019 року відсутні будь-які посилання про наявність у боржника іншого майна, місцезнаходження якого підпадає під виконавчий округ приватного виконавця виконавчого округу Київської області Клітченко О.А.
Суд також зважає на те, що відповідач під час прийняття спірної постанови про відкриття виконавчого провадження не мав жодних доказів проживання або наявності у позивача будь-якого майна в м. Києві або Київської області. При цьому, з огляду на наявність розбіжностей у відомостях, щодо адреси реєстрації боржника та серії і номеру паспорта, суд критично оцінює ту обставину, що відповідач не зобов`язав стягувача надати докази на підтвердження зазначених ним у заяві відомостей щодо фактичної адреси ОСОБА_1 , а також не вжив самостійних заходів для встановлення достовірної інформації в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач порушив правила територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки, знаючи місце проживання позивача (боржника), що не належить до його виконавчого округу, прийняв виконавчий документ з іншого виконавчого округу.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.04.2020 року у справі №580/3311/19.
Дійсно, відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Згідно статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) та безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).
Таким чином, у розумінні чинного законодавства майном є не рахунки, а грошові кошти, які можуть розміщатися на рахунку особи.
Проте, надані ТОВ «Вердикт Капітал» документи не підтверджують наявність коштів позивача на рахунку, який стягувач зазначив у заяві про примусове виконання виконавчого напису № 3733. Тобто, на час винесення оскаржуваної постанови про відкриття ВП № 59997229 від 09.09.2019 року у відповідача були відсутні докази, що у боржника, який зареєстрований та проживає у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, наявне майно у виконавчому окрузі міста Київ.
Доводи відповідача, що в заяві ТОВ «Вердикт Капітал» про наявність у боржника рахунку, відкритому в ТОВ «Вердикт Капітал», тобто у самого стягувача, підтверджено місцезнаходження майна позивача у виконавчому окрузі міста Київ, суд вважає необґрунтованими, оскільки ця заява не містить відомостей про наявність на вказаному рахунку коштів. Наявність карткового рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не є належним доказом підтвердження місцезнаходження майна боржника, якщо відсутні відомості про наявність на вказаному рахунку коштів.
Крім того, відповідачем до суду не надано будь-яких інших доказів, які б підтвердили знаходження коштів позивача на вищевказаному рахунку.
Одночасно суд не приймає до уваги посилання відповідача на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 10.09.2018 по справі № 905/3542/15, оскільки вказана постанова прийнята щодо інших правовідносин і в ній Верховним Судом надана оцінка правовідносинам щодо правомірності накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках боржника, а не щодо відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням карткового рахунку боржника за відсутністю доказів про наявність на цьому рахунку грошових коштів.
Щодо листа Міністерства юстиції України від 11.06.2018, то суд зазначає, що останній не має сили нормативного акту, отже, не може регулювати спірні правовідносини. Крім того, в листі зазначено, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах.
Суд погоджується з таким роз`ясненням Міністерства юстиції України, проте, приймаючи оскаржувану постанову відповідачем не взято до уваги той факт, що для визначення місцезнаходження майна боржника важливим аспектом є саме наявність грошових коштів, а не рахунку боржника, що не є тотожним.
Натомість, як зазначалось вище, у матеріалах справи не міститься жодного підтвердження того чи є взагалі грошові кошти на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в ТОВ «Вердикт Капітал», оскільки з довідки, наданої стягувачем до заяви про примусове виконання рішення, цей факт встановити неможливо.
Суд зазначає, що фактично виконавче провадження відповідачем відкрито за місцезнаходженням стягувача. При цьому ТОВ «Вердикт Капітал», зазначаючи у заяві про відкриття виконавчого провадження невірну адресу місця знаходження боржника, штучно створює підстави для відкриття виконавчого провадження за своїм місцезнаходженням, а не за місцем проживання чи знаходження майна боржника, що суперечить принципу, який закладений у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавче провадження відкривається за місцем проживання, перебування, знаходження боржника або його майна. Відкриття провадження за місцезнаходженням стягувача в такій ситуації чинним законодавством не передбачено.
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Позивачем у прохальній частині позовної заяви зазначено про стягнення з приватного виконавця на користь позивача судових витрат. При цьому позивачем в позовній заяві зазначено, що витрати, які вона може понести у зв`язку з розглядом цієї справи складуть не більше 8000 грн.
Відповідно до частини 7 статт 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, лише пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією від 26.06.2020 року.
Оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути на користь ОСОБА_1 з Приватного виконавця виконавчого округу міста Київа Клітченко Оксани Анатоліївни судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 гривень 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Юхно