Справа № 464/1361/20
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1361/20 Провадження № 2-а/450/72/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Білецька А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Івчук Наталії Володимирівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення і закриття справи,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до інспектора роти 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Івчук Наталії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 576789 від 29.02.2020 року і закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову покликається на те, що 29.02.2020 року інспектором роти 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Івчук Наталією Володимирівною було винесено постанову серії ГАА № 576789 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. В постанові зазначається, що 29.02.2020 року о 13:25 год по вул. Антоновича, 8, ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик на оперативну - чергову лінію та повідомив про інші тілесні ушкодження та представився даними іншої особи, хоча насправді даного факту побиття не було, чим порушив с. 183 КУпАП. Позивач не погоджується із зазначеною вище постановою, вважає, що постанова винесена в порушення вимог ст. 283 КУпАП та ст. 77 КАС України, оскільки будь-яких доказів скоєння правопорушення під час розгляду справи не було. Копії постанови позивачу не вручили, не було роз`яснено права та обов`язки, суть вчиненого правопорушення, і не підписано позивачем. Також особу позивача належним чином встановлено не було. Жодних викликів працівників поліції 29.02.2020 року для надання допомоги за адресою м. Львів, вул. Антоновича, 8 позивач не здійснював. Окрім того, в оскаржуваній постанові відсутні відомості, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про те, що саме позивач здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції за вказаною адресою, не зазначено осіб, відносно яких було вчинено завідомо неправдивий виклик. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, під час розгляду справи жодним чином не доведена. Клопотання позивача про розгляд справи в приміщенні Сихівського ВП не було взято до уваги уповноваженими особами під час розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення. Натомість в основу правопорушення, яке було зазначено у постанові, були покладені лише певні висновки самого відповідача без зазначення відповідних доказів. Посилання співробітників поліції на наявність певних особистих міркувань та внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення позивачем поставленого йому у вину правопорушення є абсурдними, оскільки міркування, переконання, судження та висновки, навіть суб`єкта владних повноважень і у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 77 КАС України не є доказами. Справа була розглянута інспектором роти 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції, Івчук Наталією Володимирівною нібито на місці скоєння правопорушення, а не в Департаменті поліції (чи у відділі поліції), як на це вказує закон, що істотно порушує порядок винесення постанови та є підставою для її скасування. Клопотання позивача про розгляд справи у Сихівському відділі поліції ГУ НП у Львівській області враховано не було, справу розглянуто безпосередньо на пішохідній зоні за адресою вул. Антоновича, 8. Зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 03.04.2020 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначає позивач у позовній заяві, постановою інспектора роти 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції, Івчук Н. В. серії ГАА № 576789 від 29.02.2020, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 119 гривень.

Позивач вказує, що згідно вказаної постанови, 29.02.2020 року о 13:25 год по вул. Антоновича, 8, ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик на оперативну - чергову лінію та повідомив про інші тілесні ушкодження та представився даними іншої особи, хоча насправді даного факту побиття не було, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про завідомо неправдивий виклик спеціальних служб.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ГАА № 576789 від 29.02.2020 року, 29.02.2020 року о 13:25 год по вул. Антоновича, 8, ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик на оперативну - чергову лінію та повідомив про інші тілесні ушкодження та представився даними іншої особи, хоча насправді даного факту побиття не було.

Проте, відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не надіслав відзив на адміністративний позов.

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку адміністративного правопорушення не вчинив.

Окрім того в оскаржувані постанові відсутні покликання на норми закону, які були порушені ОСОБА_1 , за порушення яких передбачена відповідальність за ст. 183 КУпАП.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 громадського порядку і громадської безпеки, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами ж жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 241-246, 247 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову інспектора роти 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції, Івчук Наталії Володимирівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ГАА № 576789 від 29.02.2020 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 119,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

СуддяІ. І. Мельничук