Справа № 816/1276/17
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа № 816/1276/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 14.08.2020 року про ухвалення додаткового судового рішення щодо понесених позивачем судових витрат по справі №816/1276/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати, а також середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2017 у справі №816/1276/17 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Стягнуто з Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 7 грн. 34 коп. (сім гривень тридцять чотири копійки).

Позовну вимогу щодо стягнення з Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні - залишено без розгляду.

У стягненні витрат на правову допомогу відмовлено.

07.03.2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив постановити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення, які він поніс при подачі позовної заяви та заяви про розгляд справи без його участі, згідно розміру, встановленого первинними документами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області в якості другого відповідача Головне управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36034, ).

Головному управлінню ДПС у Полтавській області було направлено копію відповідної ухвали та заяви ОСОБА_1 про додаткове рішення; станом на 27.08.2020 року заяви чи клопотання від Головного управління ДПС у Полтавській області до суду не надійшли.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Оскільки рішення в цій справі було прийнято у процедурі письмового провадження, питання про постановлення додаткового рішення суд також вирішує у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 14.08.2020 року про ухвалення додаткового судового рішення щодо понесених позивачем судових витрат, суд прийшов до таких висновків.

У відповідності з частиною першою, третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У заяві про прийняття додаткового рішення ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь витрат на інформаційно-технічне забезпечення, які він поніс при подачі позовної заяви та заяви про розгляд справи без його участі. Йдеться про витрати, вчинені на оплату послуг поштової установи, які позивач поніс при направленні зазначених документів до суду під час розгляду справи.

На підтвердження факту понесених витрат у зв`язку з пересилання позовної заяви та заяви про розгляд справи без участі, позивачем надано до суду:

копію фіскального чеку про пересилання рекомендованого листа на адресу Полтавського окружного адміністративного суду з МВПЗ Кременчук Полтавської дирекції ПАТ "Укрпошта" від 02.08.2017 року на суму пересилання 20,80 грн;

- копію фіскального чеку про пересилання рекомендованого листа на адресу Полтавського окружного адміністративного суду з МВПЗ Кременчук-1 Полтавської дирекції ПАТ "Укрпошта" від 10.08.2017 року на суму пересилання 16,00 грн.

Витрати ОСОБА_1 , які він поніс при оплаті поштовій установі вартості послуг з пересилання позовної заяви та заяви про розгляд справи без його участі до суду, слід вважати витратами, пов`язаними з підготовкою до розгляду справи.

У суду немає сумніву щодо того, що позивач дійсно поніс ці витрати, вони пов"язані з підготовкою до розгляду справи, та щодо їх вартості.

Однак суд вказує, що механізм виправлення чи усунення допущеного судом недогляду при ухваленні рішення, встановлений статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає, що питання, які не вирішив суд, ухваливши рішення, яким закінчено розгляд справи, вже існували на дату його ухвалення, відповідно до процесуального закону суд мав би їх вирішити і результат їх вирішення мав би бути відображений в тексті ухваленого рішення (зокрема в резолютивній його частині).

За правилами статей 244, 246 Кодексу адміністративного судочинства України питання щодо розподілу судових витрат має бути вирішеним при ухваленні рішення у справі. Водночас, суд може і повинен вирішувати це питання в межах та на підставі тих документів, які є в матеріалах справи на момент ухвалення рішення у справі. Якщо за таких умов суд цього не зробив, є підстави для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Але якщо суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати ці питання, то вони не можуть бути вирішені у додатковому рішенні, оскільки не були й не могли бути предметом судового дослідження під час розгляду справи по суті.

У даній справі з моменту подання позову до суду та до моменту прийняття судом постанови від 08.09.2017 року, й надалі, до 14.08.2020 року, позивач не заявляв клопотань про включення до складу судових витрат його витрат, понесених у зв"язку з пересиланням поштової кореспонденції; не надавав до суду доказів понесення цих витрат; у будь-який спосіб про факт того, що він поніс ці витрати, суд не повідомив.

Відповідно витрати позивача на пересилання поштової кореспонденції, пов"язаної з розглядом справи, не були й не могли бути предметом розгляду суду при винесенні постанови від 08.09.2017 року.

Тобто, клопотання позивача про відшкодування витрат на пересилання поштової кореспонденції могло б бути предметом вирішення адміністративним судом під час ухвалення постанови в цій справі (так само як і додаткового рішення, якщо б у рішенні про це не було зазначено), якби його заявили в межах розгляду справи, але до того, як суд винесе постанову.

Однак, оскільки позивач вирішив подати вказане клопотання майже через три роки після того, як суд оголосив виніс кінцеву постанову у справі, підстави для ухвалення за цим клопотанням додаткового рішення відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 243, 244, 252, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 14.08.2020 року про ухвалення додаткового судового рішення щодо понесених позивачем судових витрат - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя І.С. Шевяков