Справа № 460/6169/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
25 серпня 2020 року м. Рівне№ 460/6169/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:
1) визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення невірно нарахування та виплати позивачу у зменшеному розмірі суми індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 по 28 травня 2019 року, який визначено рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року в справі № 460/4000/19;
2) визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням встановлених строків при нарахуванні та виплати останньому індексації грошового забезпечення з грудня 2016 по 28 травня 2019 року;
3) зобов`язати відповідача перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення починаючи з лютого 2008 року по 28 травня 2019 року;
4) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з грудня 2016 по 28 травня 2019 року.
За наслідками розгляду матеріалів адміністративного позову судом встановлено наступне.
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа № 460/400/19 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений частково, а саме: визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по 28 травня 2019 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по 28 травня 2019 року; в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по 28 травня 2019 року, - відмовлено.

Вказане вище рішення Рівненського окружного адміністративного суду було оскаржене військовою частиною НОМЕР_1 в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 залишалася без руху.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2020 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 повернуто скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги в касаційному порядку оскаржена не була, а тому вона та, відповідно, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року по справі № 460/4000/19 набрали законної сили 5 травня 2020 року.

ОСОБА_1 вказує, що з метою виконання рішення суду по справі № 460/4000/19, 26 квітня 2020 року військовою частиною НОМЕР_1 було нараховано та виплачено на його картковий рахунок індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2016 року по 28 травня 2019 року в сумі 4146,51грн.

При цьому, посадовими особами військової частини НОМЕР_1 при нарахуванні вказаної індексації встановлено базовий місяць - листопад 2016 року, а розрахунок індексації грошового забезпечення здійснено з січня 2016 року по 28 травня 2019 року.

Однак, позивач вважає протиправними такі дії відповідача, оскільки абзацом 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078), передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Зміна посадових окладів з урахуванням періоду проходження військової служби позивача відбулась 1 січня 2008 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294. Надалі розмір посадового окладу було змінено 1 березня 2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704.

Відтак, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення позивачу має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року, коли відбулося чергове підвищення окладу за посадою (після останнього в лютому 2008 році) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704.

Натомість, відповідач при розрахунку, нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення на виконання судового рішення у справі № 460/4000/19 визначив позивачу базовий місяць листопад 2016 року, а розрахунок проводив з січня 2016 року. В дійсності необхідно було проводити розрахунок індексації грошового забезпечення починаючи з лютого 2008 року. Попереднє підвищення тарифної ставки (окладу) відбулося в лютому 2008 року, а останнє 1 березня 2018 року. Тому, відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку № 1078 розрахунок індексації грошового забезпечення відповідач повинен був проводити з лютого 2008 року, а не з січня 2016 року. З огляду на вищевикладене індексація грошового забезпечення позивачу підлягає перерахунку з лютого 2008 року.

ОСОБА_1 не погоджується з такими діями відповідача та вважає їх протиправними, а тому останній звернувся до суду з вказаним позовом.

В даному випадку, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

За приписами статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів адміністративного позову слідує, що предметом спору є протиправність дій військової частини НОМЕР_1 , вчинених на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року в справі № 460/4000/19, яке набрало законної сили.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За визначенням наведеним у статті 4 КАС України, адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

У свою чергу, суд - це суддя адміністративного суду, який розглядає і вирішує адміністративну справу одноособово, колегія суддів, інший визначений цим Кодексом склад адміністративного суду.

З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку, визначеному статтею 383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України врегульовано, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення невірно нарахування та виплати позивачу у зменшеному розмірі суми індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 по 28 травня 2019 року, який визначено рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року в справі № 460/4000/19, а також зобов`язання відповідача перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення починаючи з лютого 2008 року по 28 травня 2019 року мають вирішуватися Рівненським окружним адміністративним судом в межах адміністративної справи № 460/4000/19 в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, і не можуть розглядатися в іншому (новому) позовному провадженні.

Вимоги до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду встановлені частиною другою статті 383 КАС України.

Відповідно до частини п`ятої статті 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За наведених обставин, позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення невірно нарахування та виплати позивачу у зменшеному розмірі суми індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 по 28 травня 2019 року, який визначено рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року в справі № 460/4000/19, а також зобов`язання відповідача перерахувати, нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення починаючи з лютого 2008 року по 28 травня 2019 року, підлягає поверненню останньому.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення невірно нарахування та виплати ОСОБА_1 в зменшеному розмірі суми індексації грошового забезпечення за період з грудня 2016 по 28 травня 2019 року, який визначено рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року в справі № 460/4000/19, а також зобов`язання військової частини НОМЕР_1 перерахувати, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення починаючи з лютого 2008 року по 28 травня 2019 року, - повернути позивачу без розгляду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Т.О. Комшелюк