Справа № 640/12036/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року м. Київ № 640/12036/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправними дій і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 із позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення за протоколом № 3 від 19 квітня 2019 року Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, про відмову надати мені статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи, категорія 1.

- визнати ОСОБА_1 , потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи, категорія 1, та зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати ОСОБА_1 відповідне посвідчення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив позивачці у встановленні статусу особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі відповідного посвідчення. Причиною відмови зазначено те, що інвалідність була встановлена позивачці після досягнення нею повноліття.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/12036/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову зазначивши, що після досягнення дітьми повноліття, встановлення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи проводиться на умовах, визначених ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Рокосово Хустського району Закарпатської області..

Батько позивачки, ОСОБА_2 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

22 червня 1993 року позивачу видано посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 .

2018 року позивачу встановлено основний діагноз: класична лімфома Ходжкіна С81.1).

Після проходження стаціонарного обстеження Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, на засіданні № 60 від 23 жовтня 2018 року розглянуто подані позивачем документи на предмет встановлення причинного зв`язку хвороби з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та зроблений висновок, відповідно до якого захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

13.03.2019 року спеціалізованої радіологічною МСЕК ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з 01.03.2019 року до 01.03.2022 року, причина інвалідності захворювання, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

03.04.2019 ОСОБА_1 звернулася із заявами до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, а саме:

- заява від 03.04.2019 про переведення її особової справи щодо встановлення статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи із Закарпатської області до Управління;

- заява від 03.04.2019 про визначення статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

По першій заяві Управління звернулося листом від 03.04.2019 № 37/16-5009 до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (88003, м. Ужгород, вул. Тургенєва, 8) з проханням надіслати на адресу Управління первинні документи на підставі яких ОСОБА_1 було видано посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 22.06.1993, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідь Департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації листом від 09.04.2019 № 1355/04.1-10 надало Управлінню копії документів на підставі яких ОСОБА_1 Закарпатською обласною державною адміністрацією 22.06.1993 було видано посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 .

Відповідно до наданих Закарпатською обласною державною адміністрацією копій документів, статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 було визначено відповідно до пункту 5 статті 27 Закону ( ОСОБА_1 народжена від батька ОСОБА_2 , який є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС).

До другої заяви ОСОБА_1 додала наступні документи:

- паспорт, картку платника податків;

- довіреність від 05.11.2018 № 938;

- посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 22.06.1993, видане Закарпатською обласною державною адміністрацією;

- експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 23.10.2018 № 60 про зв`язок захворювання пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС;

- довідку медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0995257 про встановлення 3-ої групи інвалідності пов`язаної з впливом аварії на ЧАЕС на термін до 01.03.2022;

- довідку Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації від 11.12.2017 № 1795/04.01-09 про те, що ОСОБА_1 дійсно є дитиною (до 18-ти років), постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, і їй Закарпатською обласною державною адміністрацією 22.06.1993 було видано посвідчення серії НОМЕР_1 .

19.04.2019 матеріали особової справи ОСОБА_1 розглядались Комісією. Розглянувши особову справу ОСОБА_1 , Комісією було прийнято рішення, що підстав для визначення статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1 немає, оскільки надані документи не відповідають вимогам Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551. Інвалідність пов`язана з впливом аварії на Чорнобильській АЕС встановлена після досягнення повноліття (витяг з протоколу № 3 засідання Комісії від 19.04.2019).

Вважаючи вказану відмову протиправною, а своє соціальне право порушеним, позивачка звернулася із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (надалі - Закон №796-ХІІ, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

За змістом норм п. 6 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону (ч. 2 ст. 11 Закону).

Відповідно до норм ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які:

1) евакуйовані із зони відчуження, у тому числі діти, які на момент евакуації знаходились у стані внутрішньоутробного розвитку;

2) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше одного року у зоні безумовного (обов`язкового) відселення;

3) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення;

4) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю;

5) народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

6) хворі на рак щитовидної залози незалежно від дозиметричних показників, а також хворі на променеву хворобу;

7) одержали дозу опромінення щитовидної залози внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка перевищує рівні, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

При цьому, в силу положень ч. 3 ст. 12 зазначеного Закону, на встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози.

Пунктом 8 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі - Порядок №51), який в період до 25.07.2018 регулював правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено наступне.

Неповнолітнім дітям, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, видаються посвідчення жовтого кольору, серія Д. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням, відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) особам, зазначеним у ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», категорії встановлюються відповідно до ст. 14 зазначеного Закону, а посвідчення видаються згідно з цим Порядком. Аналогічні положення містяться у п. 8 чинного Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551.

Системний аналіз викладеного дає підстави для висновку про те, що до потерпілих від Чорнобильської АЕС відносяться особи, які досягли повноліття, з числа зазначених в ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким спеціалізованою медико-соціальною комісією встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи.

За змістом ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (ст. 10, 11 і ч. 3 ст. 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачка отримала інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, при цьому, суд звертає увагу відповідача, що вік встановлення інвалідності не може бути визначальною ознакою для вирішення питання про надання особі статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки наявні у матеріалах справи документи свідчать про існування всіх правових підстав для встановлення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30.10.2018 по справі №826/13094/16.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача оскаржуваним рішенням Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач фактично позбавив позивача соціальних гарантій, якими остання була наділена, у зв`язку з наданням державою певного правового статусу - особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача в частині скасування рішення, оформленого протоколом Комісії в частині відмови у встановлені статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про встановлення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А та видати відповідне посвідчення, то суд зазначає слідуюче.

За змістом п. 11 чинного Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551, посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Пунктами 1, 2 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 26.09.2017 №1189 «Про деякі питання встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» уповноважено Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати документи та здійснювати від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видачу посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Для чого Департаменту було надано доручення утворити Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердити її склад та Положення про неї.

Таким чином, рішення про видачу посвідчення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, приймається Департаментом соціальної політики Київської міської державної адміністрації на підставі відповідного рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати розподілити згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 3, 5, 19,77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03165, м. Київ, проспект Комарова, 7, ) про визнання протиправними дій і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення за протоколом № 3 від 19 квітня 2019 року Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, про відмову надати мені статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи, категорія 1.

Визнати ОСОБА_1 , потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи, категорія 1, та зобов`язати Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати ОСОБА_1 відповідне посвідчення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03165, м. Київ, проспект Комарова, 7, ) понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.А. Качур