Справа № 9901/256/20
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 серпня 2020 року

м. Київ

справа №9901/256/20

провадження №П/9901/256/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Желєзного І.В., Рибачука А.І., Стародуба О.П., Стрелець Т.Г.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними та неконституційними і скасування нормативно-правових актів, відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

25.08.2020 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції електронною поштою надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, у якій ОСОБА_1 просить суд:

(і) визнати протиправними та неконституційними дії Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України і скасувати Цивільний кодекс України (Документ № 435-IV), Цивільний процесуальний кодекс України (Документ № 1618-IV), Кримінальний кодекс України (Документ № 2341-III), Кримінальний процесуальний кодекс України (Документ № 4651-VI), Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (Документ № 1402-VIII) та Закон України «Про судовий збір» (Документ № 3674-VI) з підстав їхньої неконституційності;

(іі) відшкодувати завдану ОСОБА_1 моральну шкоду способом списання з рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача 100 000 000 (ста мільйонів) гривень та 01 копійки.

Розв`язуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у цій справі, Верховний Суд бере до уваги таке.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України).

Відповідно до частини другої статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звернутись до суду в інтересах інших осіб.

Одночасно Верховний Суд зважає на те, що частинами сьомою, восьмою статті 44 КАС України встановлено, що документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За правилом абзацу 2 частини восьмої статті 18 КАС України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Водночас Верховний Суд вважає за потрібне зауважити, що Закон України «Про електронний цифровий підпис», який визначав статус електронного цифрового підпису, втратив чинність 07.11.2018 на підставі Закону України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 № 2155-VIII.

Отже, на сьогодні порядок використання електронного цифрового підпису врегульований Законом України «Про електронні довірчі послуги», який набрав чинності 07.11.2018.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Своєю чергою абзацом 1 частини першої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Положення підпункту 15.16 пункту 15 абзацу 2 розділу VII «Перехідні положення» КАС України передбачають, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Одночасно колегія суддів зазначає, що у газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01.03.2019) було опубліковане повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно з яким відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01.12.2018).

А підпунктом 15.1 пункту 15 абзацу 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України закріплено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Своєю чергою на підставі наказу Державної судової адміністрації України від 26.04.2019 № 429 «Про внесення змін до наказу ДСА України від 22 грудня 2018 року № 628» із 02.05.2019 в Касаційному адміністративному суді запроваджено тестову експлуатацію підсистеми «Електронний суд», під час використання якої Касаційному адміністративному суду та учасникам процесу слід дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у відповідній редакції).

Отже, надсилання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду процесуальних документів в електронній формі передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеного за покликанням: https://cabinet.court.gov.ua/login.

Для можливості користування цим сервісом особі потрібно здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) з обов`язковим використанням власного кваліфікованого електронного підпису.

За такого правового регулювання Верховний Суд констатує, що альтернативним способом звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їхнім скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет користувача підсистеми «Електронний суд».

Проте дослідивши позовну заяву Мольченка Олександра Станіславовича щодо її відповідності вимогам КАС України, колегія суддів встановила, що матеріали цієї позовної заяви не містять (1) ані відомостей про підписання документа кваліфікованим електронним підписом із застосуванням кваліфікованого сертифікату відкритого ключа, (2) ані доказів перевірки кваліфікованого електронного підпису, накладеного на позовну заяву (зокрема, роздруку результатів перевірки кваліфікованого електронного підпису, виданого Акредитованим центром сертифікації ключів), (3) і так само не містять кваліфікованого сертифікату відкритого ключа.

Наведене свідчить про використання позивачем непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до Верховного Суду із позовною заявою, що не дає Верховному Суду можливості встановити дотримання позивачем вимог щодо обов`язкового підписання позовної заяви особою, яка її подає.

Також колегія суддів зважає на те, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (далі за текстом також ЄСПЛ) право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 33 рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», від 21.12.2010, заява № 45783/05 та пункт 27 рішення ЄСПЛ у справі «Пелевін проти України», від 20.05.2010, заява № 24402/02).

Верховний Суд звертає увагу, що у цій ситуації право на доступ до суду не можна вважати порушеним, оскільки позивач має можливість звернутись з позовною заявою в порядку, визначеному законом - КАС України. Національне законодавство, що врегульовує процес подання позовних заяв в адміністративному судочинстві, відповідає вимогами щодо його «якості» (нормативні приписи КАС України, які визначають порядок звернення з позовом, є достатньо чіткими для їхнього розуміння і виконання, а також передбачуваними), таке регулювання має легітимну мету - запобігти невпорядкованості судового процесу. Ознак непропорційного втручання у право заявника на доступ до суду також не вбачається.

У світлі наведеного також варто зауважити, що як і приписами частин сьомої та восьмої статті 44 КАС України закріплено вимогу про те, що документи (включно з процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі саме з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, так само, зокрема, й положеннями правила 45 Регламенту Європейського суду з прав людини установлено, що будь-яка заява, подана згідно зі статтями 33 чи 34 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оформлюється письмово і підписується заявником або представником заявника.

Тобто норми Регламенту ЄСПЛ вимагають, щоб звернення до ЄСПЛ відбувалося у письмовій формі й містило підпис, а сам Європейський суд з прав людини не розцінює це як обмеження права заявників на доступ до правосуддя.

Пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Беручи до уваги те, що позивач використав непередбачений чинним процесуальним законодавством спосіб звернення до Верховного Суду із позовною заявою, що не дає Верховному Суду можливості встановити дотримання позивачем вимог щодо обов`язкового підписання позову особою, яка її подає, позовна заява ОСОБА_1 не може бути взята до розгляду, а тому має бути повернута особі, яка її подала.

Керуючись положеннями статей 18 та 44 КАС України, а також приписами статті 17 і абзацу 1 частини першої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», відповідно до статей 160 та 169 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними та неконституційними і скасування нормативно-правових актів, відшкодування моральної шкоди повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає позивачеві реалізувати право на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати учасникам справи. Позивачеві надіслати копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду за результатами апеляційного перегляду.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя І.В. Желєзний

Суддя А.І. Рибачук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя Т.Г. Стрелець