Справа № 240/12151/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/12151/19

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

встановив:

9 грудня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області Сичика В.В. від 11 листопада 2019 року №107/19-к про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2019 року №98-ф про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8500,00 грн, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області Сичиком В.В.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем була проведена позапланова перевірка позивача, за результатами якої інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Житомирській області Сичиком В.В. від 11 листопада 2019 року №107/19-к було винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. З вказаним приписом позивач не погоджується та просить визнати його протиправним. В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення процедури проведення перевірки, а саме: зазначає, що позапланову перевірку згідно інформації направлення від 31 жовтня 2019 року №772/19-к призначено без погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю) або відповідного державного колегіального органу. Натомість у направленні зазначено, що підставою для позапланової перевірки стало звернення ОСОБА_2 від 18 жовтня 2019 року, але це звернення безпідставне, оскільки воно не може містити жодних обґрунтувань порушення прав заявниці, яка проживає по іншій вулиці (в домоволодінні по АДРЕСА_1 ). ОСОБА_3 не є членом об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 , майбутній гараж жодним чином шкоду її інтересам спричинити не може, на думку позивача.

Також направлення на перевірку від 31 жовтня 2019 року за №772/19-к не містить даних стосовно якого конкретно суб`єкта має проводитися така перевірка, що є ще одним підтвердженням її необґрунтованості та безпідставності, на думку позивача.

Позивач посилається також на те, що йому не було вручено акт перевірки, який також не отриманий ним поштою, отже його зміст позивачу не відомий.

Крім того, позивач посилається на те, що відповідачем у приписі не було дотримано поетапності виставлення вимог, що у подальшому, на думку позивача, може призвести до безпідставного притягнення його до відповідальності.

Також позивач зазначає, що з аналізу правових норм, що регулюють порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не вбачається, що органи державною архітектурно-будівельного контролю наділені повноваженнями видавати приписи про добровільний демонтаж господарських будівель.

Стосовно суті порушень позивач зазначає, що Порядок проведення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою КМУ від 23.05.2011 №533 (далі - Порядок №533), поширює свою дію тільки на суб`єктів містобудування (пункт 1 Порядку). Оскільки позивач не є суб`єктом містобудування, то відповідач не мав права притягати його до відповідальності на підставі положень зазначеного Порядку.

Вимоги інспектора ДАБК про подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт є необґрунтовані ним, оскільки на думку позивача, виконані ним роботи, а саме встановлення гаражу не потребують подання повідомлення про початок їх виконання, відповідно до пункту 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2018 №406.

Також позивач посилається на те, що в липні 2019 року він звернувся до Ємільчинської селищної ради з питання розміщення гаража на вул.Грека, 3 в смт.Ємільчине.

3 липня 2019 року за №1169 отримав відповідь, в якій йому роз`яснено, що питання має вирішуватися колегіально співвласниками будинку на АДРЕСА_2 , враховуючи естетичний вигляд території та недопущення створення перешкод іншим співвласникам в реалізації їх права на користування прибудинковою територією та об`єктами, які на ній розташовані.

Відповідно до наданої відповіді селищної ради, позивачем 22 червня 2019 року було ініційовано розгляд питання на зборах співвласників багатоквартирного (16 квартир) житлового будинку. Згідно протоколу від 22 червня 2019 року рішення про надання згоди на розміщення позивачем гаражу прийнято майже одноголосно, за виключенням власника однієї квартири АДРЕСА_3 , який давно не проживає в селищі.

11 листопада 2019 року позивач отримав припис №107/19-К про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам за обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Також, відносно позивача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, а саме: частини 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 5.13 "Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт", затвердженого постановою КМУ від 13 листопада 2011 року №466.

28 листопада 2019 року позивач засобами поштового зв`язку отримав постанову від 21 листопада 2019 року №98-Ф про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає наведені припис та постанову про накладення адміністративного стягнення протиправними, а також стверджує про помилковість висновків відповідача щодо обов`язковості подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 9 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 31 січня 2020 року на 11:00.

30 січня 2020 року від позивача на адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи через хворобу позивача (а.с.34).

4 лютого 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.37-42), в якому відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що перевірка позивача була проведена у відповідності до вимог чинного законодавства та за результатами якої складено припис, протокол та постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення, які винесені відповідно до наданих повноважень, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до довідки у справі 31 січня 2020 року розгляд справи не відбувся через перебування судді Гуріна Д.М. на амбулаторному лікуванні, наступний розгляд справи призначено на 19 лютого 2020 року на 9:30 (а.с.65).

13 лютого 2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.67-71), відповідно до змісту якої позивач заперечує проти доводів, зазначених у відзиві, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю.

У підготовчому засіданні суд ухвалою від 19 лютого 2020 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, відклав підготовче засідання на 1 квітня 2020 року на 10:00, для витребування додаткових документів від представника позивача та представника відповідача, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 19 лютого 2020 року (а.с.78-79).

1 квітня 2020 року електронною поштою на адресу суду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи через оголошення карантину та наявні ознаки ГРВІ (а.с.84).

Крім того, 1 квітня 2020 року позивачем надіслано електронною поштою заяву з обґрунтуваннями підсудності даної справи (а.с.85).

Відповідно до наявної у справі довідки 1 квітня 2020 року розгляд справи не відбувся через перебування судді Гуріна Д.М. у відпустці. Наступне засідання призначено на 29 квітня 2020 року на 10:00 (а.с.87).

29 квітня 2020 року на адресу суду електронною поштою від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи через карантин та неможливість взяти участь у справі безпосередньо через відсутність транспортного сполучення між смт.Ємільчине та м.Житомир (а.с.91).

Відповідно до наявної у справі довідки 29 квітня 2020 року розгляд справи не відбувся через неприбуття учасників справи та у зв`язку із поданням позивачем заяви про відкладення розгляду справи. Наступне засідання призначено на 27 травня 2020 року на 11:00 (а.с.92).

20 травня 2020 року на адресу суду електронною поштою від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через перебування уповноваженого представника відповідача у відпустці (а.с.97).

27 травня 2020 року на адресу суду електронною поштою від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи через карантин та неможливість взяти участь у справі безпосередньо, оскільки транспортне сполучення між смт.Ємільчине та м.Житомир відновлено лише частково (а.с.98).

Відповідно до довідки у справі 27 травня 2020 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із неприбуттям учасників справи, які подали клопотання про відкладення розгляду справи. Наступне засідання призначено на 24 червня 2020 року на 14:00 (а.с.99).

У підготовчому засіданні суд ухвалою від 24 червня 2020 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 12 серпня 2020 року на 11:00, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 24 червня 2020 року (а.с.104).

12 серпня 2020 року електронною поштою від позивача та представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду адміністративної справи через наявність у них ознак ГРВІ та неможливість безпосередньої участі у судовому засіданні (а.с.106).

У судове засідання 12 серпня 2020 року прибула представник відповідача, яка проти подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечувала та подала відповідне клопотання (а.с.107).

Зважаючи на викладене та керуючись приписами частин 3, 9 статті 205, частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі звернення гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 18 жовтня 2019 року щодо здійснення гр. ОСОБА_1 самочинного будівництва на прибудинковій території та направлення для проведення планового (позапланового) заходу №772/19-к від 31 жовтня 2019 року у період з 5 листопада 2019 року до 18 листопада 2019 року головним інспектором будівельного нагляду Управління, із залученням головного спеціаліста з містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Ємільчинської селищної ради Данюка В.П., проведена позапланова перевірка щодо дотримання гр. ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.43-44).

Згідно з пунктом 9 Порядку №553, позапланова перевірка проводилася у присутності позивача, якого, у відповідності до вимог цього ж Порядку, ознайомлено із направленням про проведення позапланового заходу, що підтверджується особистим підписом позивача в направленні (на звороті а.с.44).

Під час проведення позапланової перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 виконує будівельні роботи з будівництва гаража на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1), чим порушено вимоги статей 34, 36 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038-VI), пункти 5, 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (далі - Порядок №466).

На час проведення перевірки позивачем виконанні наступні будівельні роботи: влаштування бетонного фундаменту, влаштування зовнішніх стін з піноблоків, влаштування дерев`яних балок перекриття, влаштування покрівлі з металочерепиці.

За результатами проведення перевірки відповідачем складено акт від 11 листопада 2019 року №1006/7/К15/678 (а.с. 45-54).

Того ж дня позивачем отримано протокол про адміністративне правопорушення та припис №107/19-к (а.с.15, 55).

21 листопада 2019 року на підставі матеріалів перевірки, фотоматеріалів та керуючись частиною 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення винесена постанова №98-ф про накладення штрафу у справі про адміністративне правопорушення на гр. ОСОБА_1 у розмірі 8500 грн.

Позивач не погодившись із вказаними постановою та приписом, посилаючись на їх безпідставність та неправомірність, а також порушення порядку прийняття, оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд зазначає наступне.

Стосовно повноважень відповідача здійснювати перевірку та доводів позивача про порушення процедури проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначений Порядком №553.

Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 41 Закону №3038-VI та абзацу восьмого пункту 7 Порядку №553 підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно вказаних вище норм Закону №3038-VI та Порядку №533, фізична особа, яка звертається до органу державного архітектурно-будівельного контролю, яким є Управління, не зобов`язана обґрунтовувати чим саме суб`єкт містобудування порушує її права та інтереси та надавати на підтвердження будь - які документи.

Так, позапланова перевірка була проведена на підставі звернення гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 18 жовтня 2019 року щодо здійснення гр. ОСОБА_1 будівництва на прибудинковій території. (а.с.43).

Стосовно доводів позивача про недотримання відповідачем принципу правової визначеності під час складання припису, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 3 частини 3 статті 41 Закону №3038-VІ посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

При цьому, згідно абзацу четвертого пункту 14 Порядку №553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до підпунктів 16, 17 Порядку №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Строк виконання припису щодо вимоги про усунення виявленого порушення, встановлений згідно Додатку до Порядку №553 «Строки для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виявлених під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю».

Згідно вказаного Додатку строк виконання припису у разі виконання будівельних робіт без набуття права на їх виконання становить 2 місяці.

Отже, посадовою особою Управління встановлений строк виконання припису для усунення гр. ОСОБА_1 порушень до 11 січня 2020 року (на звороті а.с.55).

Щодо доводів позивача про неотримання ним акта перевірки та неможливість дізнатись про його зміст, суд зазначає наступне.

Твердження позивача щодо того, що його було позбавлено можливості надати аргументовані заперечення щодо проведення перевірки, оскільки примірник акта перевірки йому не вручався та його зміст йому невідомий, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме: зі змісту акта перевірки від 11 листопада 2019 року встановлено, що позивач особисто приймав участь у проведенні перевірки, надавав пояснення, зокрема у розділі X «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контролю) та цього акта» ОСОБА_1 власноруч написав пояснення (а.с.54).

Крім цього, в акті перевірки зазначено, що примірник цього акта позивач отримав особисто 11 листопада 2019 року, про що також свідчить його власноручний підпис (на звороті а.с.54). Того ж дня позивач, без будь-яких зауважень та заперечень, отримав протокол про адміністративне правопорушення та припис №107/19-к, про що свідчить особистий підпис позивача (на звороті а.с.15 та на звороті а.с.55).

Стосовно суті вчиненого позивачем порушення, суд зазначає наступне.

Під час проведення позапланової перевірки 11 листопада 2019 року встановлено, що гр. ОСОБА_1 господарським способом виконує будівельні роботи з будівництва господарської будівлі - гаража на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи (повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)), чим порушив вимоги частини 1 статті 34 Закону №3038-VІ та пункти 5, 13 Порядку №466 (зі змінами).

За вищевказаною адресою станом на 11 листопада 2019 року виконано наступні будівельні роботи з будівництва господарської будівлі-гаража:

- влаштування бетонного фундаменту;

- влаштування зовнішніх стін з піноблоків;

- влаштування дерев`яних балок перекриття;

- влаштування покрівлі з металочерепиці по дерев`яній кроквяній системі (а.с.53).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (ССП) та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Вимоги статті 34 Закону №3038-VI кореспондуються зі статтею 36 цього ж Закону, яка передбачає, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Також абзацом другим пункту 5 Порядку №466 визначено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

Пунктом 13 Порядку №466 встановлено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронний кабінет до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт.

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону №3038-VI, пункту 15-1 Порядку №466 виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Частиною 8 статті 36 цього ж Закону передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Отже, позивач не повинен був виконувати будівельні роботи без реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт.

Щодо доводів позивача про те, що виконанні ним будівельні роботи з будівництва гаража на прибудинковій території не потребують подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, відповідно до пункту 6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року №406 (далі - Перелік №406) суд зазначає наступне.

Пунктом 6 вказаного Переліку передбачено, що зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків.

Отже, згідно з пунктом 6 Переліку №406 передбачено зведення тимчасових будівель, зокрема гаражів без влаштування фундаментів. Зведення таких тимчасових споруд не потребує документів, що дають право на виконання будівельних робіт. До таких гаражів можуть бути віднесені металеві пересувні гаражі, тощо.

З матеріалів справи (а.с. 53, 56, 57) вбачається, що господарська будівля, яку позивач називає гаражем, має фундамент та споруджена з піноблоку, не може бути переміщена без завдання шкоди для споруди, що свідчить про те, що будівля не є тимчасовою, а отже на неї не розповсюджується дія Переліку №406.

У матеріалах справи міститься постанова по справі про адміністративне правопорушення №98-ф від 21 листопада 2019 року, якою за порушення позивачем частини 1 статті 34, статті 36 Закону №3038-VI та пунктів 5, 13 Порядку №466 визнано винним гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в розмірі 8500,00 грн (а.с.58).

Слід зазначити, що позивач особисто підписався в акті №1006/7/К15/678, протоколі про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2019 року та оскаржуваному приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11 листопада 2019 року, своїх заперечень, зауважень чи спростувань не виклав.

Також, суд звертає увагу сторін на те, що позивачем не доведено відсутності у його діях виявлених порушень.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 261-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області (майдан С.П.Корольова, 12, м.Житомир, 10014, ) про визнання протиправними та скасування припису та постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін