Справа № 280/2261/20
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 серпня 2020 року ( 12 год. 15 хв.)Справа № 280/2261/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Туяк О.К.,

представників сторін:

позивача - Кофанова Н.В.,

відповідача -Майстренко В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20)

до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22)

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (далі - позивач) до Державної митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000008/1 від 23.01.2020, № UA110230/2020/000016/2 від 10.02.2020, № UA110230/2020/000031/2 від 26.02.2020, № UA110230/2020/000032/2 від 27.02.2020;

визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оформлені картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020//00020, № UA110230/2020/00035, № UA110230/2020/00065, № UA110230/2020/00067.

Ухвалою суду від 07.04.2020 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановлено позивачу термін для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 22.04.2020 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідачем неправомірно витребувані додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, що поставлявся позивачу контрагентом - Ruetgers Poland Sp. z o.o. (Польща) відповідно до контракту № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019, оскільки подані позивачем документи разом з митними деклараціями від 17.01.2020 № UA110230/2020/000889, 30.01.2020 № UA110230/2020/002150, 24.02.2020 № UA110230/2020/004259, № UA110230/2020/004251 є достатніми для підтвердження митної вартості. Розбіжностей в поданих до митного оформлення документах не було. Зазначає, що на вимогу відповідача ним додатково надані документи, які були в наявності і повідомлено про відсутність інших запитуємих документів з наданням доказів неможливості їх отримання. Тому, на думку позивача, у митного органу не було підстав для відмови у прийнятті митних декларації позивача і прийняття рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу - за ціною договору щодо ідентичних товарів. При цьому позивач стверджує, що фактична вартість товару, що імпортується відповідає рівню світових цін, що підтверджується відповідними ціновими експертизами товарів, доданими до позову. Позивач також звертає увагу суду на те, що товар, що імпортується, є необхідним для виробництва власної продукції; ввезення товару за економічно необгрунтованими та неринковими цінами призведе до банкрутства заводу.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. чи відомостей щодо ціни. яка була фактично сплачена, може витребувати додаткові документи. Відповідач наявність сумнівів обгрунтовує посиланням на те, що позивачем не показано весь ланцюг перевезення товарів. Так, у наданих разом з декларацією № UA110230/2020/000889 від 17.01.2020 автотранспортних накладних перевізником товарів вказано РЕ ОСОБА_9., договір з яким не надано. З митною декларацією № UA110230/2020/002150 від 30.01.2020 позивачем надано договір на перевезення товарів тільки з експедиторами - ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , договори з перевізниками ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , «ALYANS-GRUPA», «РЕ ОСОБА_9» та TOB «Берегиня», які зазначені у міжнародних автомобільних накладних (CMR), доданих до декларації, не надано. Також, відповідно до міжнародної автомобільної накладної (CMR), яка зазначена в гр. 44 митної декларації № UA110230/2020/004259 від 24.02.2020 безпосереднім перевізником оцінюваної партії товару є ФОП ОСОБА_6 , документального підтвердження договірних відносин між яким і експедитором не надано. Згідно транспортних накладних, наданих до митного оформлення з декларацією № UA110230/2020/004251 від 24.02.2020 перевізником товару є TOB «З-Транс» і ФОП ОСОБА_7 , натомість фінансові довідки про вартість транспортних витрат видані ФОП ОСОБА_1 , відносини перевізників з яким не підтверджено. Крім того, найменування товару, наданого до оформлення за митною декларацією від 17.01.2020 № UA110230/2020/000889 і його вартість відрізняються від зазначених у заявці № 1 до договору транспортного експедирування № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019. Також, відповідач зазначає, що платіжне доручення у іноземній валюті від 10.01.2020 не містить посилання на додатки до контракту, рахунки-фактури, що не дає можливості ідентифікувати зазначений документ до заявлених партій товару.

З огляду на зазначене, відповідач вважає, що він мав законні підстави для витребування додаткових документів, які його сумніви не усунули. Відтак, відповідач вдався до визначення митної вартості за другорядним методом - за митною вартістю ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. При цьому ним було застосовано у якості джерела інформації митну декларацію позивача № UA112080/2019/026907 від 25.09.2019.

Позивач скористався своїм правом на відповідь на відзив, в якій з відзивом не погодився, зокрема зазначивши , що наданими доказами доводиться наявність його відносин з експедиторами, якими видані довідки про транспортні витрати. Позивач звертає увагу суду, що відповідачем не зазначено, як відсутність договорів перевезення між експедитором і перевізником впливають на вартість товару. Також у відповіді на відзив позивач пояснює обставини підписання уточненої заявки на перевезення до договору від 02.01.2020 з ФОП ОСОБА_1 , зазначаючи про наявність технічної помилки щодо складових вартості послуг, що не вплинуло на їх вартість в цілому.

Відповідач заперечив на відповідь на відзив з мотивів, аналогічних викладеним у відзиві.

Протокольною ухвалою суду від 20.05.2020 відкладено підготовче засідання на 02.06.2020.

Протокольною ухвалою суду від 02.06.2020 відкладено підготовче засідання на 21.07.2020.

Протокольною ухвалою суду від 21.07.2020 відкладено підготовче засідання на 04.08.2020.

Протокольною ухвалою суду від 04.08.2020 за клопотанням сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на той же день.

У судовому засіданні 04.08.2020 оголошено перерву до 18.08.2020.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені в заявах по суті.

У судовому засіданні 18.08.2020 справу розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

17.01.2020 позивачем до митного контролю та митного оформлення було

надіслано засобами електронного зв`язку, якій присвоєно № UA110230/2020/000889 (довідковий номер № 3503) на товар: «Пек електродний зв`язуючий, гранульований марки ВХ 85KS. Вага - 40 280 кг. Фізичні характеристики: Температура розмягчення (Меттлер), град.С - 102,5. Вміст нерозчинних речовин у толуолі, % - 26,б. Вміст нерозчинних речовин у хіноліні, % - 7,0. Коксовий залишок (ALCAN), % - 53,7. Зольність, % - 0,15. Вміст сірки, % - 0,62. Волога, % - 0,4. Призначення - залишковий продукт переробки кам`яновугільної смоли для виробництва на ПрАТ "Укрграфіт" електродів графітованих та іншої вуглеграфітової продукції. Виробник - RUETGERS POLAND Sp.z о.о. Країна виробництва - PL». Країна походження товару - EU.

Імпорт товару здійснено згідно з зовнішньоекономічним контрактом з підприємством - виробником RUETGERS Poland SP.z о.о. (Польща), на умовах поставки FCA, Kedzierzyn-Kozle. Декларантом митну вартість вищезазначеного товару заявлено за основним методом визначення митної вартості на рівні - 0,74 USD/кг..

До митного оформлення декларантом надіслано документи зазначені в гр. 44 митної декларації №UA110230/2020/000889 від 17.01.2020, а саме: 1. Сертифікати якості №05/01/20, № 06/01/20 від 13.01.2020; 2. Рахунки-фактури (інвойси) № 90654608, № 90654610 від 13.01.2020; 3. Автотранспортні накладні №487534, №490065 від 13.01.2020; 4. Сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR.l №PL/MF/AR 0308432, № PL/MF/AR 0308433 від 14.01.2020; 5. Платіжне доручення в іноземній валюті №2 від 10.001.2020; 6. Довідки про транспортно-експедиційні витрати № 1, № 2 від 14.01.2020; 7. Додаток № 12 від 20.12.2019 (специфікація № 12); 8. Додаткова угода № 9 від 20.12.2019, 9. Контракт № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019.

17.01.2020 відповідачем на адресу декларанта направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів, так як, відповідно до ч. З ст. 53 МК України за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме:

1. Згідно транспортних накладних від 13.01.2020 № 487534, 490065 перевізником товару є РЕ ОСОБА_9, натомість фінансові довідки про вартість транспортних витрат від 14.01.2020 №1 та №2 видані ФОП ОСОБА_1 .

2. Платіжне доручення в іноземній валюті від 10.01.2020 №2 не містить посилання на додаток до контракту (специфікацію) від 20.12.2019 №12, який надано до митного оформлення, що не дає можливості ідентифікувати зазначений документ до заявленої партії товару.

Згідно з повідомленням у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна грунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. При цьому, у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Враховуючи зазначене, у митниці є сумніви, що заявлена митна вартість товарів грунтується на «дійсній вартості» та, відповідно, що надані до митного оформлення документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відтак, позивача було повідомлено про те, що протягом 10 календарних днів, необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) митну декларацію країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

23.01.2020 позивачем надано наступні додаткові документи: - прибуткові ордери №200005п, №200006л від 13.01.2020; - висновок ЗТПП №ОИ-5739 від 22.01.2020; - запит ПрАТ «Укрграфіт» №34/166 від 17.01.2020; - відмова продавця від надання додаткових документів; - договір № 804/2080012/15 від 02.01.2020 транспортного експедирування; - заявка № 1 по договору №804/2080012/15 від 02.01.2020 транспортного експедирування вантажів автотранспортом; - проформа-інвойс № НВ/2020/01 від 03.01.2020.

23.01.2020 особа, уповноважена на роботу з митницею надала відповідь митниці наступного змісту «Від надання додаткових документів у строки, визначені частиною 3 статті 53 Митного кодексу України відмовляюся (у зв 'язку з їх відсутністю)».

23.01.2020 згідно вимог ч. 4 ст. 57 МК України проведено процедуру консультацій між органом доходів і зборів і декларантом з метою обгрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000008/1 від 23.01.2020 та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110230/2020/00020.

Випуск товарів у вільний обіг здійснено за ЕМД від 24.01.2020 №UA110230/2020/001681 зі сплатою митних платежів згідно з заявленою митною вартістю товарів та наданням фінансових гарантій відповідно розділу X Кодексу в розмірі, визначеному митним органом, відповідно до ч. 7 ст. 55 Кодексу.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД № UA110230/2020/001681 від 24.01.2020 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110230/2020/000008/1 від 23.01.2020. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X МК України (відстрочення платежів до 23.04.2020).

Протягом строку дії гарантій, враховуючи терміни визначені ч. 8 ст. 55 МК України, позивачем подана заява про повернення фінансової гарантії від 29.01.2020 № 16/342.

Листом від 29.01.2020 №16/342 для підтвердження заявленої митної вартості підприємством ПрАТ «Український графіт» надіслано до митниці наступні додаткові документи: - висновок ДП «Держзовнішінформ» від 20.01.2020 №25/3-1; - довідка AT «Сітібанк» від 24.01.2020 №200183/0401-1; - листи ПрАТ«Укрграфіт» від 13.01.2020 №34/85, від 24.01.2020 №34/276, з перекладом; - листи «RUETGERS POLAND Sp.z о.о.» від 13.01.2020 б/н та від 24.01.2020 б/н, з перекладами; - заявка №1 (уточнення від 13.01.2020р.) до договору транспортного експедирування від 02.01.2020 №804/2080012/15; - акт від 21.01.2020 №14 здачі - прийняття (надання послуг) по договору від 02.01.2020 №804/2080012/15; - рахунок фактуру від 21.01.2020 №14 на оплату послуг по договору від 02.01.2020 №804/2080012/15; - платіжне доручення від 23.01.2020 №13848.

За результатами проведеного аналізу документів митного оформлення та додатково надісланих до митниці документів відповідач листом від 04.02.2020 № 7.5-08-03-1/15/13/945 повідомив позивача, що в зв`язку з не усуненням декларантом зазначених у рішенні про коригування митної вартості розбіжностей, невідповідності відомостей у наданих документах, невідповідність числових значень складових митної вартості (витрат на транспортування), у митниці відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості товару «пек електродний марки ВХ 85К8» та скасування рішення про коригування митної вартості від 23.01.2020 №UA110230/2020/000008/1.

30.01.2020 позивачем до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку митну декларацію, якій присвоєно № UA110230/2020/002150 на товар: «Пек електродний зв`язуючий, гранульований марки BX85KS. Вага - 142 200 кг. Фізичні характеристики: Температура розмягчення (Меттлер), град. С - 101,3. Вміст нерозчинних речовин у толуолі, % - 26,5. Вміст нерозчинних речовин у хіноліні, % - 7,3. Коксовий залишок (ALCAN), % - 53,9. Зольність, % - 0,17. Вміст сірки, % - 0,6. Волога, % - 0,5. Призначення - залишковий продукт переробки кам`яновугільної смоли для виробництва на ПрАТ «Укрграфіт» електродів графітованих та іншої вуглеграфітової продукції. Виробник - RUETGERS POLAND Sp.z о.о. Країна виробництва - PL». Країна походження товару - EU.

Імпорт товару здійснено згідно з зовнішньоекономічним контрактом з підприємством - виробником RUETGERS Poland SP.z о.о. (Польща), на умовах поставки FCA, Kedzierzyn-Kozle. Декларантом митну вартість вищезазначеного товару заявлено за основним методом визначення митної вартості на рівні - 0,73 USD/кг..

До митного оформлення декларантом надіслано документи зазначені в гр. 44 МД №UA110230/2020/002150 від 30.01.2020, а саме: 1. Сертифікати якості № 12/01/20, №13/01/20 від 20.01.2020, №14/01/20, №17/01/20, №18/01/20 від 21.01.2020, №19/01/20, №20/01/20 від 22.01.2020; 2. Рахунок-проформа (Proforma invoice) № НВ/2020/01 від 03.01.2020; 3. Рахунки-фактури (інвойси) № 90655231, № 90655235 від 20.01.2020, № 90655336, № 90655338, №90655351 від 21.01.2020, №90655461, №90655466 від 22.01.2020; 4. Автотранспортні накладні №0094712, №698730 від 20.01.2020, №304398, № 503701, №992949 від 21.01.2020, №483298, №487532 від 22.01.2020; 5. Сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0308444, № PL/MF/AR 0308445 від 20.01.2020, № PL/MF/AR 0308394, № PL/MF/AR 0308395, № PL/MF/AR 0308449 від 21.01.2020, № PL/MF/AR 0308454, PL/MF/AR 0308455 від 22.01.2020; 6. Платіжне доручення в іноземній валюті № 2 від 10.001.2020; 7. Довідки про транспортно-експедиційних витратах №№20/01-1, № 20/01-2 від 20.01.2020, № 21/01/20-1, № 21X01-5, №21/01-6, № 5, № 6 від 21.01.2020; 8. Додаток №12 від 20.12.2019 (специфікація №12); 9. Додаткова угода №9 від 20.12.2019; 10. Контракт № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, за результатом аналізу наданих до митного оформлення документів, посадовою особою митниці 30.01.2020 на адресу декларанта направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів, так як, відповідно до ч. З ст. 53 МК України за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме:

1.згідно транспортних накладних від 22.01.2020 №487532, 483298 перевізником товару є РЕ ОСОБА_9, натомість фінансові довідки про вартість транспортних витрат від 21.01.2020 №5 та №6 видані ФОП ОСОБА_1 ;

2. згідно транспортних накладних від 20.01.2020 № 698730 перевізником товару є «ALYANS-GRUPA»PE, від 20.01.2020 № 0094712 перевізником товару є ОСОБА_3 , від 21.01.2020 № 992949 перевізником товару є РЕ ОСОБА_10, від 21.01.2020 № 304398 перевізником товару є ОСОБА_8 , натомість фінансові довідки про вартість транспортних витрат від 20.01.2020 № 20/01-1, від 20.01.20 №20/01-2, від 21.01.20 №21/01-5, від 21.01.20 №21/01-6 видані ФОП ОСОБА_2 ;

3. платіжне доручення в іноземній валюті від 10.01.2020 №2 не містить посилання на додаток до контракту (специфікацію) від 20.12.2019 №12, який надано до митного оформлення, що не дає можливості ідентифікувати зазначений документ до заявленої партії товару.

Також у повідомленні зазначено, що у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. При цьому, у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

30.01.2020 декларанта було повідомлено про те, що протягом 10 календарних днів, необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) митну декларацію країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивачем 03.02.2020 надано відповідачу наступні додаткові документи: - прибуткові ордери від 20.01.2020 №200022п, №200023п, від 21.01.2020 №200018п, №200020п, №200021п, від 22.01.2020 №200019п, №200024п; - довідка від 24.01.2020 №200183/0401-1 від AT «Сітібанк»; - висновок ЗТПП від 03.02.2020 № ОИ-5789; - проформа-інвойс від 03.01.2020 №НВ/2020/01; - лист ДП «Держзовнішінформ» від 30.01.2020 №25/194-JI; - висновок ДП «Держзовнішінформ» від 20.01.2020 №25/3-1; - запит ПрАТ «Укрграфіт» від 30.01.2020 №34/365; - відмова продавця від надання додаткових документів від 31.01.2020 б/н; -запит ПрАТ «Укрграфіт» від 24.01.2020 №34/276; - відмова продавця від надання додаткових документів від 24.01.20206/н. 06.02.2020 надано наступний додатковий документ: - виписка з бухгалтерської документації від 06.02.2020 №10/466.

07.02.2020 особа, уповноважена на роботу з митницею надала відповідь митниці наступного змісту «Від надання додаткових документів у строки, визначені частиною 3 статті 53 Митного кодексу України відмовляюся (у зв 'язку з їх відсутністю)».

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА110230/2020/000016/2 від 10.02.2020 та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА110230/2020/00035.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД № UА110230/2020/003134 від 11.02.2020 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UА110230/2020/000016/2 від 10.02.2020. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X МК України (відстрочення платежів до 11.05.2020).

Протягом строку дії гарантій позивачем подана заява про повернення (вивільнення) фінансової гарантії від 14.02.2020 №16/609. До заяви від 14.02.2020 №16/609 позивачем додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно з ч. 8 ст. 55 МК України не надано.

25.02.2020 листом №7.5-08-03-1/15/13/1521 митниця повідомила позивача про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості від 10.02.2020 № UА110230/2020/000016/2 та вивільнення суми фінансової гарантії.

24.02.2020 позивачем до митного контролю та митного оформлення було надіслано митну декларацію № UA110230/2020/004259 на товар: «Пек електродний зв`язуючий, гранульований марки ВХ 85KS. Вага - 20 280 кг. Фізичні характеристики: Температура розмягчення (Меттлер), град.С - 102,9. Вміст нерозчинних речовин у толуолі, %- 27. Вміст нерозчинних речовин у хіноліні, % - 7,2. Коксовий 3cuiuiuok(ALCAN), % - 53,5. Зольність,% - 0,17. Вміст сірки, % - 0,6.Волога, % - 0,5. Призначення - залишковий продукт переробки кам`яновугільної смоли для виробниірпва на ПрАТ "Укрграфіт" електродів графітованих та іншої вуглеграфітової продукції. Виробник - RUETGERS POLAND Sp.z о.о. Країна виробництва - PL». Країна походження товару - EU.

Імпорт товару здійснено згідно з зовнішньоекономічним контрактом з підприємством - виробником RUETGERS Poland SP.z о.о. (Польща), на умовах поставки FCA, Kedzierzyn-Kozle. Декларантом митну вартість вищезазначеного товару заявлено за основним методом визначення митної вартості на рівні - 0,72 USD/кг.

До митного оформлення декларантом надіслано документи зазначені в гр. 44 МД №UA 110230/2020/004259 від 24.02.2020, а саме: 1. Сертифікат якості № 23/01/20 від 28.01.2020; 2. Рахунок-проформа (Proforma invoice) № НВ/2020/01 від 03.01.2020; 3. Рахунок-фактури (інвойс) № 90655978 від 28.01.2020; 4. Автотранспортна накладна № б/н від 28.01.2020; 5. Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0308460 від 28.01.2020; 6. Платіжне доручення в іноземній валюті № 2 від 10.001.2020; 7. Довідки про транспортно-експедиційних витратах №18 від 28.01.2020; 8. Додаток № 12 від 20.12.2019 (специфікація № 12); 9. Додаткова угода № 9 від 20.12.2019; 10. Контракт № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, за результатом аналізу наданих до митного оформлення документів, посадовою особою митниці 24.02.2020 на адресу декларанта направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів, так як, відповідно до ч. 3 ст. 53 Кодексу за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме:

1. довідка щодо вартості транспортних витрат від 28.01.2020 №18 видана TOB «Анта-А.», натомість в транспортній накладній від 28.01.2020 №б/н зазначено перевізника ФОП ОСОБА_6 ;

2. платіжне доручення в іноземній валюті від 10.01.2020 №2 не містить посилання на додаток до контракту (специфікацію) від 20.12.2019 №12 та рахунок- проформу від 03.01.2020 № НВ/2020/01, які надано до митного оформлення та згідно яких здійснюється передплата за товар, що не дає можливості ідентифікувати зазначений документ до заявленої партії товару.

Також зазначено, що у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень ст. VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

24.02.2020 декларанта було повідомлено про те, що протягом 10 календарних днів, необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

26.02.2020 особою, уповноваженою на роботу з митницею надано наступні додаткові документи: І.Лист ДП «Держзовнішінформ» від 20.01.2020 №25/3-1; 2. Прибутковий ордер від 28.01.2020 № 200026п; 3. Виписка з бухгалтерської документації від 25.02.2020 №10/725; 4. Заявка №10 від 22.01.2020 по договору №804/2080013/15 від 02.01.2020; 5. Договор транспортного експедирування вантажів автотранспортом, укладені між замовником ПрАТ «Український графіт» та експедиторами: ТОВ «Анта-А» від 02.01.2020 №804/2080011/15; 6. Лист ПрАТ «Український графіт №34/717 від 24.02.2020; 7. Відповідь б/н від 25.02.2020 на лист №34/717 від 24.02.2020; 8. Лист ПрАТ «Український графіт №34/276 від 24.01.2020; 9. Відповідь б/н на лист №34/276 від 24.01.2020; 10. Довідка AT «Сітібанк» від 24.01.2020 №200183/0401-01.

26.02.2020 особа, уповноважена позивачем надала відповідь наступного змісту «Від надання додаткових документів у строки, визначені частиною З статті 53 Митного кодексу України відмовляюся (у зв`язку з їх відсутністю)».

26.02.2020 між органом доходів і зборів і декларантом з метою обгрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА110230/2020/000031/2 від 26.02.2020 та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА110230/2020/00065.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД № UА110230/2020/004645 від 27.02.2020 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № ІІА110230/2020/000031/2 від 26.02.2020. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X МК України (відстрочення платежів до 27.05.2020).

Протягом строку дії гарантій позивачем подана заява про повернення (вивільнення) фінансової гарантії від 16.03.2020 №16/1058. До заяви від 16.03.2020 №16/1058 позивачем додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості не надано.

Листом від 24.03.2020 №7.5-08-03-1/15/13/2680 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості від 26.02.2020 № UA110230/2020/000031/2 та вивільнення суми фінансової гарантії.

24.02.2020 позивачем до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно з ст. 257 МК України МД в режимі IM 40, якій присвоєно № UA110230/2020/004251 (довідковий номер №3640) на товар: «Пек електродний зв`язуючий, гранульований марки ВХ 85KS. Вага - 101 280 кг. Фізичні характеристики: Температура розмягчення (Меттлер), град.С - 101,3; 102,9. Вміст нерозчинних речовин у толуолі, % - 26,5; 27. Вміст нерозчинних речовин у хіноліні, % - 7,3; 7,2. Коксовий залишок (ALCAN), % - 53,9; 53,5. Зольність, % - 0,17. Вміст сірки, % - 0,6. Волога, % - 0,5. Призначення - залишковий продукт переробки кам`яновугільної смоли для виробництва на ПрАТ "Укрграфіт" електродів графітованих та іншої вуглеграфітової продукції. Виробник - RUETGERS POLAND Sp.z о.о. Країна виробництва - PL». Країна походження товару - EU.

Імпорт товару здійснено згідно з зовнішньоекономічним контрактом з підприємством - виробником RUETGERS Poland SP.z о.о. (Польща), на умовах поставки FCA, Kedzierzyn-Kozle. Декларантом митну вартість вищезазначеного товару заявлено за основним методом визначення митної вартості на рівні - 0,72 USD/кг.

До митного оформлення декларантом надіслано документи зазначені в гр. 44 МД № UA110230/2020/004251 від 24.02.2020, а саме: 1. Сертифікати якості № 22/01/20 від 27.01.2020, №24/01/20 від 29.01.2020, №25/01/20, №26/01/20, №27/01/20 від 30.01.2020; 2. Рахунок-проформа (Proforma invoice) № НВ/2020/01 від 03.01.2020; 3. Рахунки-фактури (інвойси) № 90655854 від 27.01.2020, № 90656103 від 29.01.2020, №90656254, №90656261, №90656274 від 30.01.2020; 4. Автотранспортні накладні №407650 від 27.01.2020, №342400 від 29.01.2020, № 1145719, №559248, №771703 від 30.01.2020; 5. Сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AR 0308458 від 27.01.2020, № PL/MF/AR 0308468 від 29.01.2020, № PL/MF/AR 0308470, № PL/MF/AR 0308471, № PL/MF/AR 0308473 від 30.01.2020; 6. Платіжне доручення в іноземній валюті №2 від 10.001.2020; 7. Довідки про транспортно-експедиційних витратах № 27/01/20 від 27.01.2020, № 10, № 11, № 19 від 29.01.2020, № 30/01/20-1 від 30.01.2020; 8. Додаток № 12 від 20.12.2019 (специфікація № 12); 9. Додаткова угода № 9 від 20.12.2019; 10. Контракт № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, за результатом аналізу наданих до митного оформлення документів, посадовою особою митниці 24.02.2020 на адресу позивача направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів, так як, відповідно до ч. З ст. 53 Кодексу за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме:

1.згідно транспортних накладних від 29.01.2020 № 342400 перевізником товару є TOB «З-Транс», від 30.01.2020 №№ 559248, 1145719 перевізником товару є ФОП ОСОБА_7 , натомість фінансові довідки про вартість транспортних витрат від 29.01.2020 №№ 10, 11, 19 видані ФОП ОСОБА_1 ;

2.платіжне доручення в іноземній валюті від 10.01.2020 №2 не містить посилання на додаток до контракту (специфікацію) від 20.12.2019 №12 та рахунок- проформу від 03.01.2020 № НВ/2020/01, які надано до митного оформлення та згідно яких здійснюється передплата за товар, що не дає можливості ідентифікувати зазначений документ до заявленої партії товару.

Також, у повідомленні зазначено, що митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ. Відповідно до положень статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару. Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Відтак, 24.02.2020 декларанта було повідомлено про те, що протягом 10 календарних днів, необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) митну декларацію країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

27.02.2020 особою, уповноваженою на роботу з митницею надано наступні додаткові документи: 1. Листи ДП «Держзовнішінформ» від 20.01.2020 №25/3-1, від 30.01.2020 № 25/194-Л; 2. Прибуткові ордери від 27.01.2020 № 200025п, від 29.01.2020 № 200027п, від 30.01.2020 №№ 200028п, 200029п, 200030п; 3. Виписка з бухгалтерської документації від 25.02.2020 №10/726; 4. Заявки №№ 6, 10 від 22.01.2020 до договору №804/2080013/15 від 02.01.2020; 5. Договори транспортного експедирування вантажів автотранспортом, укладені між замовником ПрАТ «Український графіт» та експедиторами TOB «Анта-А» від 02.01.2020 №804/2080011/15 та ФОП ОСОБА_1 від 02.01.2020 №804/2080012/15; 6. Лист ПрАТ «Український графіт №34/717 від 24.02.2020; 7. Відповідь б/н від 25.02.2020 на лист №34/717 від 24.02.2020; 8. Лист ПрАТ «Український графіт №34/276 від 24.01.2020; 9. Відповідь б/н на лист №34/276 від 24.01.2020; 10. Довідка AT «Сітібанк» від 24.01.2020 №200183/0401-01.

27.02.2020 особа, уповноважена позивачем на роботу з митницею надала відповідачу відповідь наступного змісту «Від надання додаткових документів у строки, визначені частиною 3 статті 53 Митного кодексу України відмовляюся (у зв`язку з їх відсутністю)».

27.02.2020 проведено процедуру консультацій між митним органом і декларантом з метою обгрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА110230/2020/000032/2 від 27.02.2020 та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА110230/2020/00067.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД № UА110230/2020/004725 від 27.02.2020 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №иА110230/2020/000032/2 від 27.02.2020. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X МК України (відстрочення платежів до 27.05.2020).

Протягом строку дії гарантій позивачем подана заява про повернення (вивільнення) фінансової гарантії від 16.03.2020 №16/1059. До заяви від 16.03.2020 №16/1059 позивачем додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості не надано.

Листом від 24.03.2020 №7.5-08-03-1/15/13/2679 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості від 27.02.2020 № и АІ 10230/2020/000032/2 та вивільнення суми фінансової гарантії.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).

Згідно зі статтею 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частина 3 статті 318 Митного кодексу України).

Частиною першою статті 248 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частин 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За приписами частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина 5 статті 53 Митного кодексу України).

За правилами частини шостої статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

З аналізу наведених норм вбачається, що право митного органу на витребування додаткових документів виникає тільки за наявності певних підстав, а саме: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару, на підставі документів, що надаються на підтвердження заявленої митної вартості відповідно до положень частини другої статті 53 Митного кодексу України. Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.

Частиною першою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За положеннями частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 55 Митного кодексу України).

За визначенням, наведеним у частині першій статті 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно з частиною першої-третьої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

З огляду на наведені норми, суд також зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору.

При цьому, обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на позивача, а митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05.06.2018 року по справі 804/475/16 (провадження №К/9901/32960/18).

Застосовуючи зазначені нормативні приписи до спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів за декларацією UA110230/2020/000889 від 17.01.2020 стало встановлення в ході перевірки таких розбіжностей:

1)згідно транспортних накладних від 13.01.2020 № 487534, 490065 перевізником товару є РЕ ОСОБА_9, натомість фінансові довідки про вартість транспортних витрат від 14.01.2020 №1 та №2 видані ФОП ОСОБА_1 .

2)платіжне доручення в іноземній валюті від 10.01.2020 №2 не містить посилання на додаток до контракту (специфікацію) від 20.12.2019 №12, який надано до митного оформлення, що не дає можливості ідентифікувати зазначений документ до заявленої партії товару.

Аналізуючи наявність кожної з підстав, суд встановив таке.

Специфікацією № 12 до контракту № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019, укладеного між продавцем Ruetgers Poland Sp. z o.o. (Польща) і покупцем ПраТ «Укранськкий графіт», визначено, що поставка товару здійснюється на умовах FCA PL Kedzierzyn- Kozle (Польща).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах FCA означає, що покупець оплачує перевезення, страхування, витрати по розвантаженню та транспортування до міста призначення товару.

Тобто, у склад митної вартості обов`язково входять витрати позивача щодо транспортування товару.

На підтвердження заявлених витрат на транспортування товару позивачем було надано митному органу разом з митною декларацією копії міжнародних автомобільних накладних CMR від 13.01.2020 №487534 та №490065, в яких перевізником зазначено РЕ ОСОБА_9 і довідки про вартість транспортних витрат від 14.01.2020 №1 та №2, видані ФОП ОСОБА_1 . Оскільки з наданих документів не вбачається будь-якого правового зв`язку між перевізником і особою, що видала довідки про вартість перевезення, це викликало у митного органу обґрунтований, на думку суду, сумнів щодо того, що зазначені довідки видані належною особою.

При цьому суд враховує приписи Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», за якими до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати:

-рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

-банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

-калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

З аналізу цієї норми вбачається, що декларант має певну свободу у наданні документів, які підтверджують вартість перевезення товарів, проте суд зазначає, що жоден з них не був наданий позивачем разом з митною декларацією і пояснював би відмінність особи, що зазначена як перевізник, від особи, яка надала довідки про вартість перевезення.

У якості додаткових документів позивачем надано: договір від 02.01.2020 №804/2080012/15 транспортного експедирування вантажів автотранспортом; заявка №1 до договору №804/2080012/15 від 02.01.2020 транспортного експедирування вантажів автотранспортом лист ПрАТ «Український графіт» від 13.01.2020 №15-13; заявка №1 (уточнення від 13.01.2020) до договору від 02.01.2020 №804/2080012/15; акт №14 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.01.2020; рахунок-фактура від 21.01.2020 №14; платіжне доручення від 23.01.2020 №13848.

Договір транспортного експедирування вантажів автотранспортом від 02.01.2020 №804/2080012/15, укладений між ПрАТ «Український графіт» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (експедитор).

Відповідно до умов пункту 2.1.1 договору від 02.01.2020 №804/2080012/15, розмір ставки та розмір плати експедитору визначається на підставі погоджених між сторонами заявок (що одночасно є специфікаціями), які з моменту підписання їх сторонами, є невід`ємною частиною цього договору. Тобто, заявка є основним документом, в якому узгоджуються питання переліку послуг та ціна.

У заявці № 1 по договору №804/2080012/15 від 02.01.2020 транспортного експедирування вантажів автотранспортом у графі «Вид та найменування вантажу зазначено - «пек гранульований марки HL-90M...» , натомість до оформлення надано товар «пек гранульований марки ВХ 85 KS». Також у графі «фактурна вартість вантажу (без урахування ПДВ)» зазначено фактурну вартість товару на рівні 690 Євро за тонну, що не відповідає рівню фактурної вартості товару, що заявлено до оформлення (620 євро за тонну) та, що міститься у інших поданих документах (у проформі-інвойсі № НВ/2020/01 від 03.01.2020 - зазначено 620 євро/т).

Відповідно до заявки від 08.01.2020 №1, ставка транспортно-експедиційного обслуговування складає 45 000 грн. за 1 а/м та винагорода експедитора 5000 грн. з урахуванням ПДВ.

Матеріалами справи підтверджується, що сторонами була складена уточнена заявка № 1 від 13.01.2020, в якій найменуванням товару відповідає заявленому у митній декларації UA110230/2020/000889 від 17.01.2020. Відповідно до (уточненої) заявки від 13.01.2020 №1, ставка транспортно-експедиційного обслуговування складає 48 000 грн. за 1 а/м та винагорода експедитора 5000 грн. з урахуванням ПДВ. При цьому, в уточненій заявці від 13.01.2020 №1 перелік транспортних засобів та кількість а/м залишились незмінними із заявкою від 08.01.2020 №1.

Відповідно до пункту 4.3 договору від 02.01.2020 №804/2080012/15, ставки транспортно-експедиційного обслуговування можуть бути переглянуті за ініціативою будь-якої із сторін з обов`язковим оформленням додаткової угоди до даного договору. Доказів укладання такої угоди на час узгодження заявки № 1 (уточненої) від 13.01.2020 позивачем не надано ні до митного органу , ні до суду.

Також, відповідно до рахунку-фактури від 21.01.2020 №14 на оплату транспортних витрат, акту здачі-прийняття робіт від 21.01.2020 №14, платіжного доручення від 23.01.2020 №13848, сума послуг експедитора - ФОП ОСОБА_1 , наданих ПрАТ «Український графіт» з перевезення товарів 2 (двома) транспортними засобами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , складає 100 000,00 грн, що не відповідає відомостям, заявленим декларантом у декларації митної вартості за митною декларацією №иА110230/2020/000889 - 50 000,00 грн. Позивач пояснює ці розбіжності тим, що у акті виконаних робіт вартість транспортно-експедиційних послуг в сумі 100 000,00 грн визначена за весь маршрут, з яких вартість послуг з перевезення до кордону України в сумі 50000,00 грн була включена до митної декларації № UA110230/2020/000889 від 17.01.2020. Проте, встановити з акту здачі-прийняття робіт № 14 від 21.01.2020 яка саме вартість послуг з перевезення до кордону не вбачається за можливе, оскільки цей акт таких відомостей не містить.

Крім того, серед додатково наданих позивачем документів немає документів, які б підтверджували відносини між експедитором і перевізником, витрати на перевезення, як то договір з перевізником, акт наданих послуг, рахунок на оплату від перевізника. Суд вважає, що такі документи є належними доказами на спростування сумнівів митного органу, оскільки довідки про вартість транспортних витрат і акт здачі-прийняття робіт складаються експедитором без участі особи, яка зазначена як перевізник і не можуть достовірно свідчити про зв`язок між експедитором і перевізником. Отже, надані позивачем документи на підтвердження транспортних витрат з точки зору митного законодавства, не є достатніми доказом для усунення ґрунтовних сумнівів митниці щодо цих витрат.

Враховуючи викладене, та наявність не узгоджених документів, поданих позивачем у своїй сукупності, суд вважає, що позивач при поданні документів не був особливо обачним з точки зору отримання належних та достатніх документів від контрагента, а відтак сумнів митного органу щодо підтвердження позивачем вартості транспортних послуг суд визнає обґрунтованим.

Щодо неможливості ідентифікації платіжного доручення № 2 від 10.01.2020 до партії товару, що декларувався за митною декларацією № UA110230/2020/000889 від 17.01.2020 як підстави для витребування митним органом додаткових документів і відмови у прийнятті зазначеної митної декларації, суд зазначає наступне.

Такого висновку митний орган дійшов з огляду на те, що платіжне доручення № 2 від 10.01.2020 на оплату 186000,00 Євро містить лише посилання на контракт № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019 без зазначення платіжних документів (проформа-інвойс, інвойс) і специфікації.

Оцінюючи цей висновок, суд враховує таке.

За приписами пункту 2.1. контракту № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019 ціна товару, що постачається, встановлена за 1 (одну) метричну тону і зазначена в додатках (специфікаціях) до цього контракту на умовах поставки, зазначених в додатках (специфікаціях) до цього контракту.

Згідно з пунктом 3.2 контракту № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019 загальна вартість товару, що поставляється за цим контрактом, визначається як вартість товару, зазначена у додатках (специфікаціях) до цього контракту.

Відповідно до пункту 5.1 контракту № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019 покупець здійснює попередню оплату за товар, що постачається, на підставі інвойса-проформи продавця в розмірі 100% вартості відвантаженого товару в з.д. цистерну або автотранспортний засіб.

Згідно з пунктом 6.3 контракту № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019 партією товару вважається товар, відправлений за однією товаро-транспортною накладною.

Специфікацією № 12 від 20.12.2020 встановлено, що продавець і покупець домовились про поставку в січні-березні 2020 року товару в кількості 300 тонну за ціною 620 Євро за тонну, вартістю 186000,00 Євро.

З цих умов контакту вбачається, що сторони передбачили постачання товару партіями, оплату партій товару на підставі інвойсів продавця, узгодження ціни і кількості товару, що підлягає поставці, в специфікаціях.

Платіжним дорученням № 2 від 10.01.2020 позивач сплатив на рахунок контрагента 186000,00 Євро, пославшись лише на контракт № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019.

При цьому, відповідачем заявлено, а позивачем не спростовано, що за контрактом № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019 протягом строку його дії здійснено митне оформлення товарів за 143 митними деклараціями на умовах 100% передплати. Тобто, постачання за контрактом № № 804/23-16/1920003/34 від 01.01.2019 носить систематичний характер.

Враховуючи це, а також той факт, що вартість товару за митною декларацією складає 24973,60 Євро, що не відповідає сплаченій за платіжним дорученням сумі у розмірі 186 000,00 Євро, суд вважає, що за таких умов посилання на інвойс і специфікацію було дійсно необхідним для ідентифікації платежу як такого, що має відношення саме до партії товару, що декларується.

Відтак, сумніви митного органу, які стали підставою для витребування додаткових документів, суд вважає обґрунтованими.

Вирішуючи справу суд враховує додатково подані митному органу документи, а також документи, на які позивач посилається у позові, в тому числі як на докази визнання протиправним відмов у митному оформленні товарі задекларованих за деклараціями від 30.01.2020 № UA110230/2020/002150, від 24.02.2020 № UA110230/2020/004259, від № UA110230/2020/004251, що є предметом позову.

З аналізу цих доказів вбачається, що позивачем за митними деклараціями від 17.01.2020 № UA110230/2020/000889 ( зазначена митна вартість - 24973,60 Євро), 30.01.2020 № UA110230/2020/002150 (88164,00 Євро), 24.02.2020 № UA110230/2020/004259 (12573,60 Євро), № UA110230/2020/004251 (62793,60 Євро) задекларовано товарів загальною вартістю 188504,80 Євро. При цьому до кожної з цих декларації позивачем митному органу надавалось платіжне доручення на суму 186000,00 Євро. Тобто, є очевидна невідповідність між вартістю задекларованого товару і його оплатою. За таких умов, суд погоджується з відповідачем, що надані позивачем додаткові документи не усунули сумнівів щодо наявності розбіжностей в поданих документах щодо митної вартості товару.

Суд відхиляє доводи позивача, викладені у поясненнях, що надійшли до суду 18.08.2020, за якими невідповідність вартості оплаченого за платіжним дорученням № 2 від 10.01.2020 товару і вартості поставленого товару пояснюється толерансом товару, тобто допустимим відхиленням від узгодженої партії товару. При цьому суд зазначає, що додані до пояснень докази надані позивачем під час розгляду справи по суті; відповідачу вони не надавались ні під час подання митної декларації, ні під час надання додаткових документів на вимогу митниці, ні під час дії гарантійних зобов`язань. З огляду на це, суд не має підстав для прийняття їх як таких, що стосуються обставин прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів за декларацією UA110230/2020/002150 від 30.01.2020 стало встановлення в ході перевірки таких розбіжностей:

1)згідно транспортних накладних від 22.01.2020 №487532, 483298 перевізником товару є РЕ ОСОБА_9, натомість фінансові довідки про вартість транспортних витрат від 21.01.2020 №5 та №6 видані ФОП ОСОБА_1 .

2)згідно транспортних накладних від 20.01.2020 № 698730 перевізником товару є «ALYANS-GRUPA»PE, від 20.01.2020 № 0094712 перевізником товару є ОСОБА_3 , від 21.01.2020 № 992949 перевізником товару є РЕ ОСОБА_10, від 21.01.2020 № 304398 перевізником товару є ОСОБА_8 , натомість фінансові довідки про вартість транспортних витрат від 20.01.2020 № 20/01-1, від 20.01.20 №20/01-2, від 21.01.20 №21/01-5, від 21.01.20 №21/01-6 видані ФОП ОСОБА_2 .

3)платіжне доручення в іноземній валюті від 10.01.2020 №2 не містить посилання на додаток до контракту (специфікацію) від 20.12.2019 №12, який надано до митного оформлення, що не дає можливості ідентифікувати зазначений документ до заявленої партії товару.

Аналізуючи наявність кожної з підстав, суд встановив таке.

На підтвердження заявлених витрат на транспортування товару позивачем було надано митному органу разом з митною декларацією копії міжнародних автомобільних накладних CMR №483298, №487532 від 22.01.2020 в яких перевізником зазначено РЕ ОСОБА_9 і довідки про вартість транспортних витрат від 21.01.2020 №5 та №6, видані ФОП ОСОБА_1 ; копії міжнародних автомобільних накладних CMR від 20.01.2020 № 698730, в якій перевізником товару зазначено «ALYANS-GRUPA»PE, від 20.01.2020 № 0094712 в якій перевізником товару зазначено ОСОБА_3 , від 21.01.2020 № 992949, в якій перевізником товару зазначено РЕ ОСОБА_10, від 21.01.2020 № 304398 в якій перевізником товару зазначено ОСОБА_8 і довідки про вартість наданих послуг від 20.01.2020 № 20/01-1, від 20.01.20 №20/01-2, від 21.01.20 №21/01-5, від 21.01.20 №21/01-6 видані ФОП ОСОБА_2 ; копію міжнародної автомобільної накладної CMR від 21.01.2020 № 503701, в якій перевізником товару зазначено- TCF Beregynya і довідку № 21/01/20-1 від 21.01.2020 про вартість наданих послуг, видану ТКФ «Берегиня». Оскільки з наданих документів, за виключенням CMR від 21.01.2020 № 503701 і довідки № 21/01/20-1 від 21.01.2020, не вбачається будь-якого правового зв`язку між перевізником і особою, що видала довідки про вартість перевезення, це викликало у митного органу обґрунтований, на думку суду, сумнів щодо того, що зазначені довідки видані належною особою.

У якості додаткових документів позивачем надано: договори транспортного експедирування вантажів автотранспортом, укладені між замовником ПрАТ «Український графіт» та експедиторами: ФОП ОСОБА_1 від 02.01.2020 №804/2080012/15, ФОП ОСОБА_2 від 02.01.2020 №804/2080013/15, заявки №5 по договору №804/2080013/15 від 02.01.2020; заявку №3 по договору №804/2080012/15 від 02.01.2020.

Серед додатково наданих позивачем документів немає документів, які б підтверджували відносини між експедитором і перевізником, витрати на перевезення, як то договір з перевізником, акт наданих послуг, рахунок на оплату від перевізника. Суд вважає, що саме такі документи є належними доказами на спростування сумнівів митного органу, оскільки довідки про вартість транспортних витрат і заявки складаються експедитором без участі особи, яка зазначена як перевізник і не можуть достовірно свідчити про зв`язок між експедитором і перевізником. Отже, надані позивачем документи на підтвердження транспортних витрат з точки зору митного законодавства не є достатніми доказом для усунення ґрунтовних сумнівів митниці щодо цих витрат.

Щодо неможливості ідентифікації платіжного доручення № 2 від 10.01.2020 до партії товару, що декларувався за митною декларацією № UA110230/2020/002150 від 30.01.2020, суд, з мотивів, викладених вище щодо декларації № UA110230/2020/000889 від 17.01.2020, вважає, що розбіжності між вартістю товару, зазначеною у декларації, і розміром платежу, здійсненого за дорученням № 2 від 10.01.2020, відсутність посилання у платіжному дорученні на проформу-інвойс, специфікацію, дали митному органу підстави для витребування додаткових документів; надані позивачем додаткові документи не усунули розбіжності щодо митної вартості товару.

Відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів за декларацією UA110230/2020/004259 від 24.02.2020 стало встановлення в ході перевірки таких розбіжностей:

1)довідка щодо вартості транспортних витрат від 28.01.2020 №18 видана TOB «Анта-А», натомість в транспортній накладній від 28.01.2020 №б/н зазначено перевізника ФОП ОСОБА_6 .

2)платіжне доручення в іноземній валюті від 10.01.2020 №2 не містить посилання на додаток до контракту (специфікацію) від 20.12.2019 №12 та рахунок- проформу від 03.01.2020 № НВ/2020/01, які надано до митного оформлення та згідно яких здійснюється передплата за товар, що не дає можливості ідентифікувати зазначений документ до заявленої партії товару.

Аналізуючи наявність кожної з підстав, суд встановив таке.

На підтвердження заявлених витрат на транспортування товару позивачем було надано митному органу разом з митною декларацією копію міжнародної автомобільної накладної CMR без номера від 28.01.2020, в якій перевізником зазначено ФОП ОСОБА_6 і довідку про транспортно-експедиційні витрати №18 від 28.01.2020, видану ТОВ «Анта-А». Оскільки з наданих документів не вбачається будь-якого правового зв`язку між перевізником і особою, що видала довідки про вартість перевезення, це викликало у митного органу обґрунтований, на думку суду, сумнів щодо того, що зазначені довідки видані належною особою.

У якості додаткових документів позивачем надано: договір транспортного експедирування вантажів автотранспортом, укладений між замовником ПрАТ «Український графіт» та експедитором TOB «Анта-А» від 02.01.2020 №804/2080011/15, заявку №10 від 22.01.2020 по договору №804/2080013/15 від 02.01.2020, виписку з бухгалтерської документації від 25.02.2020 №10/725.

Суд зауважує, що серед додатково наданих позивачем документів немає документів, які б підтверджували відносини між експедитором і перевізником, витрати на перевезення, як то договір з перевізником, акт наданих послуг, рахунок на оплату від перевізника. Суд вважає, що такі документи є належними доказами на спростування сумнівів митного органу, оскільки довідки про вартість транспортних витрат і заявки складаються експедитором без участі особи, яка зазначена як перевізник і не можуть достовірно свідчити про зв`язок між експедитором і перевізником. Отже, надані позивачем документи на підтвердження транспортних витрат з точки зору митного законодавства не є достатніми доказом для усунення ґрунтовних сумнівів митниці щодо цих витрат.

Щодо неможливості ідентифікації платіжного доручення № 2 від 10.01.2020 до партії товару, що декларувався за митною декларацією № UA110230/2020/004259 від 24.02.2020, суд, з мотивів, викладених вище щодо декларації № UA110230/2020/000889 від 17.01.2020, вважає, що розбіжності між вартістю товару, зазначеною у декларації, і розміром платежу, здійсненого за дорученням № 2 від 10.01.2020, відсутність посилання у платіжному дорученні на проформу-інвойс, специфікацію, дали митному органу підстави для витребування додаткових документів; надані позивачем додаткові документи не усунули розбіжності щодо митної вартості товару.

Відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів за декларацією UA110230/2020/004251 від 24.02.2020 стало встановлення в ході перевірки таких розбіжностей:

1)згідно транспортних накладних від 29.01.2020 № 342400 перевізником товару є TOB «З-Транс», від 30.01.2020 №№ 559248, 1145719 перевізником товару є ФОП ОСОБА_7 , натомість фінансові довідки про вартість транспортних витрат від 29.01.2020 №№ 10, 11, 19 видані ФОП ОСОБА_1 .

2)платіжне доручення в іноземній валюті від 10.01.2020 №2 не містить посилання на додаток до контракту (специфікацію) від 20.12.2019 №12 та рахунок- проформу від 03.01.2020 № НВ/2020/01, які надано до митного оформлення та згідно яких здійснюється передплата за товар, що не дає можливості ідентифікувати зазначений документ до заявленої партії товару.

Аналізуючи наявність кожної з підстав, суд встановив таке.

На підтвердження заявлених витрат на транспортування товару позивачем було надано митному органу разом з митною декларацією копію міжнародної автомобільної накладної CMR від 29.01.2020 № 342400, в якій перевізником товару зазначено TOB «З-Транс», копії міжнародних автомобільних накладних CMR від 30.01.2020 № 559248, № 1145719, в яких перевізником товару зазначено ФОП ОСОБА_7 і фінансові довідки про вартість транспортних витрат від 29.01.2020 №№ 10, 11, 19 видані ФОП ОСОБА_1 . Також надано копії міжнародних автомобільних накладних CMR від 30.01.2020 № 771708, , від 27.01.2020 № 407650 в яких перевізником товару зазначено-TCF Beregynyaі довідку № 27/01/20 від 27.01.2020 про вартість наданих послуг, видану ТКФ «Берегиня». Оскільки з наданих документів, за виключенням CMR від 30.01.2020 № 771708, від 27.01.2020 № 407650 і довідки № 27/01/20 від 27.01.2020, не вбачається будь-якого правового зв`язку між перевізником і особою, що видала довідки про вартість перевезення, це викликало у митного органу обґрунтований, на думку суду, сумнів щодо того, що зазначені довідки видані належною особою.

У якості додаткових документів позивачем надано: договір транспортного експедирування вантажів автотранспортом, укладений між замовником ПрАТ «Український графіт» та експедитором TOB «Анта-А» від 02.01.2020 №804/2080011/15, заявку №10 від 22.01.2020 по договору №804/2080013/15 від 02.01.2020, виписку з бухгалтерської документації від 25.02.2020 №10/725.

Суд зауважує, що серед додатково наданих позивачем документів немає документів, які б підтверджували відносини між експедитором і перевізником, витрати на перевезення, як то договір з перевізником, акт наданих послуг, рахунок на оплату від перевізника. Суд вважає, що такі документи є належними доказами на спростування сумнівів митного органу, оскільки довідки про вартість транспортних витрат і заявки складаються експедитором без участі особи, яка зазначена як перевізник і не можуть достовірно свідчити про зв`язок між експедитором і перевізником. Отже, надані позивачем документи на підтвердження транспортних витрат не є достатніми доказом для усунення ґрунтовних сумнівів митниці щодо цих витрат.

Щодо неможливості ідентифікації платіжного доручення № 2 від 10.01.2020 до партії товару, що декларувався за митною декларацією № UA110230/2020/004251 від 24.02.2020, суд, з мотивів, викладених вище щодо декларації № UA110230/2020/000889 від 17.01.2020, вважає, що розбіжності між вартістю товару, зазначеною у декларації, і розміром платежу, здійсненого за дорученням № 2 від 10.01.2020, відсутність посилання у платіжному дорученні на проформу-інвойс, специфікацію, дали митному органу підстави для витребування додаткових документів; надані позивачем додаткові документи не усунули розбіжності щодо митної вартості товару.

З огляду на викладене суд вважає, що, оскільки відомості щодо митної вартості не підтверджені позивачем, відповідач мав підстави для складання картки відмови в прийнятті митних декларацій № UA110230/2020//00020, № UA110230/2020/00035, № UA110230/2020/00065, № UA110230/2020/00067 і прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA110230/2020/000008/1 від 23.01.2020, № UA110230/2020/000016/2 від 10.02.2020, № UA110230/2020/000031/2 від 26.02.2020, № UA110230/2020/000032/2 від 27.02.2020.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позов задоволенню не підлягає, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, ) -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 27.08.2020.

Суддя О.В. Конишева