Справа № 345/2733/20
Суддя: Онушканич В. В.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/2733/20
Провадження № 2-а/345/48/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання (письмове провадження) матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Галицької митниці Державної митної служби України про скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що постановою в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабак В.Я. №1166/20900/20 від 21.07.2020 його визнано винним у порушені митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 23282,10 грн. Зокрема, згідно даних диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор» ОСОБА_1 , 05.06.2019 через пункт пропуску "Шегині - Медика» ввіз на митну територію України автомобіль марки «RENAULT» модель «MEGANE» рік виготовлення - 2012, номер кузова НОМЕР_1 . 26.05.2020 Галицькою митницею Держмитслужби листом Державної митної служби України від 26.05.2020 №20-01/20-02-01/7.4/1215 отримано відповідь митних органів Королівства Нідерланди (лист №NL20DZA00182831WZ від 16.04.2020), яким надано копію рахунку-фактури (Verkoopfactuur) №190240 від 04.06.2019 відповідно до якої вказаний транспортний засіб було продано нідерландською компанією «Autobedrijf Automaat» (Koperensteeg 5 6733 JA Wekerom) громадянину Румунії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 4600 євро та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 01.06.2019, згідно якого власником автомобіля є громадянка України ОСОБА_3 (АДРЕСА_3 ). 06.06.2019 через декларанта ПП «БРОК-ВЕСТ» ОСОБА_4 на підставі договору б/н від 04.06.2019 про надання митно-брокерських послуг було подано на митний пост «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДФС електрону митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA206010/2019/413636 з доданими до неї документами: рахунок-фактура б/н від 04.09.2019 свідоцтво про реєстрацію про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 17.05.2019 копія довіреності № ННН 110664 від 31.05.2019 ,що дає право ОСОБА_1 на придбання на ім`я ОСОБА_5 , переміщення через митний кордон України вказаного вище транспортного засобу. Згідно поданих документів продавцем транспортного засобу виступав громадянин ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), а одержувачем та особою відповідальною за фінансове регулювання ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) АДРЕСА_3, а вартість товару складає 3800 євро, що й підтверджується поданою при переміщенні митного кордону України ОСОБА_1 рахунком-фактурою (VERKOOPNOTA) б/н від 04.09.2019. Із заявленої вартості були розраховані митні платежі в сумі 60780,18 грн. В той же час при переміщенні через митний кодон України ОСОБА_1 вищевказаного транспортного засобу та для здійснення митного оформлення в режимі «ІМПОРТ» вказаного автомобіля на митний пост «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДФС було подано рахунок фактуру (VERKOOPNOTA) б/н від 04.09.2019 за ціною (3800 Євро). На думку позивача, даний рахунок-фактура не міг подаватися до митного контролю, так як митне оформлення за митною декларацією №UA206010/2019/413636 було здійснено 06.06.2019. Водночас, відповідно до службової записки управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарів та прогнозування надходжень Галицької митниці Держмитслужби від 19.06.2020 №1828/7.4-15/44 сума несплачених митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезені вказано транспортного засобу на митну територію України з урахуванням відповіді митних органів Королівства Нідерланди, станом на дату здійснення митного оформлення становить 7760,70 грн.

Позивач з такою позицією не погоджується та зазначає, що у складеному протоколі про порушення митних правил та в оскаржуваній постанові відсутнє обґрунтування його умислу та відсутні докази які б підтверджували наявність висунутого йому складу правопорушення. Водночас, звертає увагу на те, що ним на підставі довіреності від ОСОБА_5 було придбано автомобіль у резидента Королівства Нідерландів за ціною 3800 євро, що підтверджується відповідним рахунком-фактурою, на підставі якого виготовлено експортну декларацію №19PL412020E0322996, по якій був завершений експорт, що підтверджується підтвердженням вивозу від 05.06.2019 року за номером IE599 за ціною 3800 євро.

Окрім цього, ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем не отримано інформації щодо контрагентів угоди, яку отримано від митних органів Королівства Нідерландів, а самі по собі документи митних органів Королівства Нідерландів не є виключними, беззаперечним і визначальними доказами його вини. Вказує, що окремою підставою для висновку про протиправність спірної постанови, є той факт, що дане правопорушення не є триваючим, оскільки може бути скоєно виключно у момент подання митному органу митних декларацій, відтак про факт декларування відповідачу як контролюючому органу, стало відомо в момент прийняття відповідної митної декларації до митного оформлення від 06.06.2019, а не з моменту виявлення правопорушення - 26.05.2020.

З наведених підстав, позивач просить суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1166/20900/20 від 21.07.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 23282,10 грн.

Представник Галицької митниці Держмитслужби Сичов Ю.В. подав до суду відзив на позов в якому сторона відповідача вважає даний позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. З урахуванням обставин справи ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Вказує на те, що твердження позивача про те, що склад адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом та спеціальною метою ухилення від сплати митних платежів, не відповідає дійсності оскільки суб`єктивна сторона правопорушення, що кваліфікується за ст. 485 МК України, характеризується умислом або необережною формою вини, а в даному випадку правопорушення вчинено з необережності у формі недбалості (ст.11 КУпАП України). Водночас відповідно до ст. 458 МК України порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, вині ( умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом порядок. Пояснює, що згідно відповіді митних органів Королівства Нідерландів від 26.05.2020 №20-01/20-02-01/7.4/1215, рахунок поданий ОСОБА_1 до митного оформлення не є автентичним, і відповідно у позивача був умисел на ухилення від сплати митних платежів у повному обсязі. Щодо твердження позивача, про те що оскаржувана постанова винесена з пропущенням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, то днем виявлення такого правопорушення є його фіксація в протоколі про порушення митних правил, а тому в силу ст. 467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня складання протоколу про порушення митних правил, тобто з 23.06.2020. З наведених підстав, сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283,285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 1166/20900/20 від 23.06.2020 та постанови у справі про порушення митних правил № 1166/20900/20 від 21.07.2020 позивач ОСОБА_1 05.06.2019 через пункт пропуску "Шегині-Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України товар автомобіль марки «RENAULT» модель «MEGANE» рік виготовлення - 2012, номер кузова НОМЕР_1 .

06.06.2019 до Галицької митниці Держмитслужби України з метою проведення митного оформлення декларантом приватного підприємства «БРОК-ВЕСТ» ОСОБА_4 на підставі договору б/н від 04.06.2019 про надання митно-брокерських послуг було подано електрону митну декларацію №UA206010/2019/413636. Разом із вищевказаною митною декларацією подано рахунок-фактура б/н від 04.09.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 17.05.2019, копію довіреності № ННН 110664 від 31.05.2019, що дає право ОСОБА_1 на придбання на ім`я ОСОБА_5 , переміщення через митний кордон України, митне оформлення та подальшу реєстрацію транспортного засобу. Згідно поданих документів продавцем транспортного засобу виступав громадянин ОСОБА_6 (АДРЕСА_2), а одержувачем і покупцем ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) АДРЕСА_3, вартість товару складає 3800 євро, що й підтверджується поданою при переміщенні митного кордону України ОСОБА_1 рахунком-фактурою ( VERKOOPNOTA) б/н від 04.09.2019. Із заявленої вартості були розраховані митні платежі в сумі 60780,18 грн.

За вимогами статті 491МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2)офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Отже, виходячи із вимог даної норми закону, моментом (часом) виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил є отримання офіційного повідомлення про порушення митних правил від митних органів інших держав.

26.05.2020 Галицькою митницею Держмитслужби отримано відповідь митних органів Королівства Нідерланди (лист №NL20DZA00182831WZ від 16/04/2020), на запит стосовно перевірки автентичності документів на підставі яких було здійснене митне оформлення автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE» рік виготовлення - 2012, номер кузова НОМЕР_1 , яким надано копію рахунку-фактури (Verkoopfactuur) №190240 від 04.06.2019 та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 01.06.2019. Згідно наданого про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 01.06.2019 власником є громадянка України ОСОБА_3 (АДРЕСА_3). Відповідно до рахунку-фактури №190240 від 04.06.2019 вказаний транспортний засіб було продано нідерландською компанією «Autobedrijf Automaat» (Koperensteeg 5 6733 JAWekerom) громадянину Румунії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 4600 євро.

Відповідно до службової записки управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарі та прогнозування надходжень Галицької митниці Держмитслужби від 19.06.2020 №1828/7.4-15/44 сума несплачених митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезені вказано транспортного засобу на митну територію України, з урахуванням відповіді митних органів Королівства Нідерланди, станом на дату здійснення митного оформлення становить 7760,70 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що часом виявлення у даному випадку порушення позивачем митних правил є момент отримання від митних органів Королівства Нідерланди відповіді на запит стосовно перевірки автентичності документів на підставі яких було здійснене митне оформлення вищевказаного автомобіля, який стороною відповідача отримано 26.05.2020.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 24.04.2019, справа № 640/1013/16-а, де зазначив, що правопорушення, передбачене ст. 485 МК Україним, є триваючим до моменту отримання органами митниці інформації від інших митних органів інших держав про порушення митних правил.

Судом встановлено, що і доводиться матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 05.06.2019, через пункт пропуску "Шегині-Медика" митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС ввіз автомобіль марки «RENAULT» модель «MEGANE» рік виготовлення - 2012, номер кузова НОМЕР_1 .

Зазначене не оспорюється учасниками справи, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 78 КАС України, доказуванню не підлягає.

06.06.2019 декларантом ПП «БРОК-ВЕСТ» з метою проведення митного оформлення транспортного засобу подано електронну митну декларацію № UA206010/2019/413636 у якій в графі №8 - одержувач зазначено ОСОБА_1 , а у графі №9 - особа, відповідальна за фінансове регулювання вказано ОСОБА_5 . Також, у графах №№ 22, 42 була зазначена ціна автомобіля - 3800 євро, із заявленої вартості товару було розраховано митні платежі (графа 17) в сумі 60780,18 грн. До зазначеної декларації долучався рахунок-фактура (Verkoopnota) від 04.06.2019, в якому зазначено, що продавцем даного товару являється ОСОБА_6 (АДРЕСА_2), а покупцем ОСОБА_7 (АДРЕСА_3), вартість товару складає 3800 євро. Також декларантом було долучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 (а.с.) та довіреність № ННН 110644 від 31.05.2019,що дає право ОСОБА_1 від імені ОСОБА_5 , на придбання, доставлення на митну територію України будь-якого транспортного засобу, а також представлення її інтересів в будь-якій митниці з приводу належних їй коштів.

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів в т.ч. відомості про товари: г) код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Також ст. 260 МК України зазначає, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Згідно ч. 1, 8 ст. 264 МК України, митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Разом з тим, п. 1, 4 ч. 1 ст. 266 МК України передбачає обов`язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи. Декларант зобов`язаний: в т.ч. здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

Із відповіді митних органів Королівства Нідерланди №NL20DZA00182831WZ від 16.04.2020 та доданих до неї документів встановлено, що поданий декларантом рахунок не є автентичним, зокрема автомобіль «RENAULT» модель «MEGANE» рік виготовлення - 2012, номер кузова НОМЕР_1 було продано ОСОБА_9 , АДРЕСА_1 за суму у 4600 євро і був забраний в компанії Handelsoderneming Darius Балитою.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 при ввезенні та розмитненні вказаного автомобіля подано неправдиві відомості, які призвели до заниження податкових митних платежів, що стало підставою для накладення на нього адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Водночас, згідно службової записки управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарі та прогнозування надходжень Галицької митниці Держмитслужби від 19.06.2020 №1828/7.4-15/44 сума несплачених митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезені вказано транспортного засобу на митну територію України, з урахуванням відповіді митних органів Королівства Нідерланди, станом на дату здійснення митного оформлення становить 7760,70 грн.

Щодо тверджень позивача, що в нього не було прямого умислу на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору, суд зазначає наступне.

Стаття 485 Митного кодексу України передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів та наявність прямого умислу - мети вказаних дій, яка прямо передбачена диспозицією статті.

Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Невід`ємною ознакою суб`єктивної сторони правопорушень, передбачених цією статтею є наявність умислу у декларанта на «ухилення від сплати митних платежів», яка виникла до або в момент декларування товару (проходження митного контролю). Без наявності цієї ознаки суб`єктивної сторони немає наявності складу правопорушення за цією статтею.

Так, суд дійшов до висновків, про наявність умислу у діях ОСОБА_1 при вчинені правопорушення передбаченого ст.485 МК України. Насамперед, виходячи із відповіді митних органів Королівства Нідерланди №NL20DZA00182831WZ від 16.04.2020, згідно якої рахунок від 04.09.2019 поданий позивачем до митного оформлення не є автентичним, а даний транспортний засіб був проданий ОСОБА_9 , АДРЕСА_1 за суму у 4600 євро і був забраний в компанії Handelsoderneming Darius Балитою, а відтак це свідчить про наявність у позивача умислу на ухилення від сплати митних платежів.

Наведене також піддержується долученим до даної відповіді рахунком-фактурою (Verkooopfactuur ) №190240 від 04.06.2019.

Отже, суд вважає, що відповідачем правомірно розраховано штраф за порушення ОСОБА_1 статті 485 МК України, у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що відповідає вимогам вказаної статті Закону.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно ч. 2 ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини,що маютьзначеннядляправильноговирішеннясправи.Такіданівстановлюються: 1)протоколом про порушення митних правил,протоколами процесуальних дій,додатками до зазначених протоколів; 2)поясненнями свідків; 3)поясненнями особи,яка притягується до відповідальності; 4)висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень ст. 531 МК України, однією із підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено протиправність накладення відповідачем на нього адміністративного стягнення за порушення митних правил за ст. 485 МК України.

На підставі Митного кодексу України та керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 1166/20900/20 від 21.07.2020 за ст. 485 МК України адміністративного стягнення у сумі 23282,10 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя