Справа № 821/968/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 р.м. ХерсонСправа № 821/968/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представників

позивача - Дулепова А.В.

відповідача - Веремієнко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства " Каховський завод електрозварювального устаткування" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

31 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Каховський завод електрозварювального устаткування" (далі - позивач, ПАТ "КЗЕСО") звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Каховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, Каховської ОДПІ), яким з урахуванням постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у даній справі, просило скасувати

- податкове повідомлення - рішення від 27.10.2014 р. № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 14 570 453,00 грн.

- податкове повідомлення - рішення від 27.10.2014 р. № в частині нарахування суми грошового зобов`язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафна санкція за порушення вимог валютного законодавства в сумі 154 285,75 грн.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує обставинами, викладеними у позові, а також письмових поясненнях, наданих до суду під час нового розгляду даної справи, які полягають у тому, що висновки акту документальної планової виїзної перевірки ПАТ "КЗЕСО в частині завищення ПАТ "КЗЕСО" витрат за 2012 рік у сумі 951 275 грн., є помилковими, оскільки вказане порушення спростовано судовими рішеннями у справах № 821/1225/13-а, № 2а- 455/12/2170, які набрали законної сили. З аналогічних підстав позивач вважає помилковим висновок відповідача в частині завищення ПАТ "КЗЕСО" витрат при придбанні товарів у постачальника ТОВ "Елконт", оскільки реальність господарських операцій позивача з вказаним контрагентом була підтверджена судовим рішенням у справі 821/198/14, яке набрало законної сили. Позивач також вважає необґрунтованим висновок податкового органу в частині завищення ПАТ "КЗЕСО" витрат при придбанні товарів у ТОВ "Южхімресурси", оскільки за позицією позивача вказаний висновок базується виключно на акті № 481/22.5-11/31685169 від 15.02.2013 р. про неможливість здійснення зустрічної звірки цього постачальника та незважаючи на наявні у ПАТ "КЗЕСО" первинні документи по придбанню товарів у вказаного контрагента. Щодо висновку відповідача в частині завищення витрат за 2013 рік на суму 5 663 842 грн., які складаються із відсотків за користування кредитом, то за позицією позивача надані до суду договірні та бухгалтерські документи спростовують висновок відповідача щодо використання ПАТ "КЗЕСО" кредитних коштів в операціях, не пов`язаних з провадженням господарської діяльності, а саме, за договором купівлі - продажу з придбання комплектуючих виробів, матеріалів та обладнання, укладеного з продавцем ПАТ "КЗЕСО-Холдинг", за умовами якого позивачем було перераховано передплату у сумі 24 280 000 грн., яка через рік була повернута ПАТ "КЗЕСО-Холдинг" у зв`язку з неможливістю виконання умов договору. З огляду на вказані обставини, позивач вважає безпідставним зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 14 570 453,00 грн. за оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням від 27.10.2014 р. № . Стосовно оскаржуваного рішення від 27.10.2014 р. № , то за позицією позивача при нарахуванні пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 171 905,95 грн., у т.ч. по взаємовідносинам з ЗАТ "Каховка" (РФ) по договору № 15/180, контролюючим органом не було враховано приписи частин 3 та 4 статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", якими передбачено, що у разі прийнятні судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків розрахунків не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом. Враховуючи, що рішення Арбітражним судом Бєлгородської області РФ, яким позовні вимоги позивача були задоволені, було прийняте 22.08.2013 р, граничним строком повернення валютної виручки по цієї операції з ЗАТ "Каховка" є 27.02.2014 р., а позов до суду позивачем був поданий 05.03.2013 р., то позивач вважає, що правомірним є нарахування пені ЗЕД лише за період з 28.02.2013 р. по 04.03.2013 р. включно, тобто за 5 днів, що складає 17 620,20 грн. Щодо іншої суми нарахованої пені, то позивач з огляду вказані норми Закону та судову практику Верховного Суду України вважає її необґрунтованою, а оскаржуване рішення у цій частині протиправним.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вказані позовні вимоги, які є предметом розгляду, та просив задовольнити позов.

27.03.2020 р. відповідачем надано до суду відзив, яким просить суд під час нового розгляду справи врахувати надані раніше заперечення ( відзив) Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та документи, які стосуються перевірки, а також докази, якими контролюючий орган підтверджував свою позицію. При цьому, звертає увагу суду на те, Верховним Судом в якості підстав для передачі справи на новий розгляд констатував, що для можливості включення нарахованих за користування цими коштами процентів до складу витрат визначальним є факт пов`язаності отриманням Позивачем від ПАТ "Фортуна-Банк" кредитних коштів та їх використанням саме при здійсненні ним господарської діяльності. Крім того, Верховним Судом констатовано залишення поза увагою судів попередніх інстанцій обставин справи щодо правомірності нарахування Позивачу пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД після 05.03.2013.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважає оскаржувані податкові повідомлення - рішення правомірними та такими, що винесені на підставі діючого законодавства.

III. Процесуальні дії у справі

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року, позов Публічного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" до Каховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.2014 року № , №, № та від 20.01.2015 р. № /0 задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27 жовтня 2014 року, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 14 570 453,00 грн.;

Скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 20 січня 2015 року, яким визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 47 781,25 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 38225,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 9556,25 грн.;

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27 жовтня 2014 р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 9 869,00 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27 жовтня 2014 р, яким нараховано грошове зобов`язання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафна санкція за порушення вимог валютного законодавства" в сумі 154 285,75 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року в частині скасування податкових повідомлень-рішень № від 27 жовтня 2014 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 14 570 453,00 грн. та № від 27 жовтня 2014 року в частині нарахування суми грошового зобов`язання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафна санкція за порушення вимог валютного законодавства" в сумі 154 285,75 грн. скасовано, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд в цій частині.

В решті постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року залишено без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2020 року справа № 821/968/15-а передана на розгляд судді Дубровній В.А.

Ухвалою суду від 15.02.2020 року справу прийнято до розгляду, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10 березня 2020 р.

10.03.2020 року судом без виходу до нарадчої кімнати, шляхом занесення секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 27.03.2020 року.

Ухвалою суду від 27.03.2020 року замінено відповідача Каховську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області на її правонаступника Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ( далі - ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі), відкладено підготовче засідання на 14.04.2020 року.

Ухвалою суду від 14.04.2020 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 12.05.2020 р.

Ухвалою суду від 12.05.2020 р. відкладено розгляд справи у зв`язку з карантином, призначено судове засідання на 29.05.2020 р.

29.05.2020 року судом, без виходу до нарадчої кімнати, шляхом занесення секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 09.07.2020 р. у зв`язку з витребуванням у сторін доказів та пояснень з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29 січня 2020 р.

09.07.2020 року судом, без виходу до нарадчої кімнати, шляхом занесення секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 23.07.2020 р. у зв`язку з витребуванням судом доказів.

23.07.2020 р. судом, без виходу до нарадчої кімнати, шляхом занесення секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 30.07.2020 р. у зв`язку з невиконанням протокольної ухвали суду від 09.07.2020 р. та повторним зобов`язанням сторін надати докази.

30.07.2020 р. в судовому засіданні було оголошено про видалення суду до нарадчої кімнати до 31.07.20 р. 09:00 годин.

31.07.2002 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

У період з 11.08.2014 р. по 01.10.2014 р. уповноваженими особами Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області була проведена документальна планова виїзна перевірка Публічного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" () з питання дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 р. по 31.12.2013 р. валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт від 08.10.2014 року № 248/22/00213993 ( далі - акт планової перевірки).

Висновками акту планової перевірки серед інших, встановлено порушення, зокрема, -

- пп.14.1.27 п.14.1 ст. 14, п.138.1 ст. 138, п.138.2 ст.138, п.138.4 ст. 138, п.138.6 ст. 138, п.138.9 ст.138, пп.138.10.3 п.138.10 ст.138, пп.138.10.5 п.138.10. ст.. 138, п.138.12.1 п.138.12 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139, п.140.1 ст.140, п.150.1 ст.150, п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, ст..46 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижене від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за півріччя 2013 р. в сумі 14 570 453,00 грн.

- статей 1, 2 Закону України " Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР із змінами та доповненнями (далі - Закон №185/94), що призвело до несвоєчасного повернення валютної виручки за експортними контрактами в сумі 4 500 000,00 рос. руб. (1 174 680,00 грн.); 769 855,00 рос. руб. (186 975,00 грн.); 16 389,00 польських злотих (43 275,00 грн.).

На підставі вказаних висновків акту планової перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 27 жовтня 2014 року, зокрема,

- № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 14 570 453,00 грн.

- № про нарахування суми грошового зобов`язання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафна санкція за порушення вимог валютного законодавства" в сумі 171 905,95 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Спірні правовідносини, які є предметом розгляду у даній справі, регулюються положеннями Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI ( далі - ПК України), Законом України " Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " від 16 липня 1999 року № 996-XIV, наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984 "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 р. за N 34/18772 ( далі - Порядок № 984), а також іншими нормативно-правовими актами, якими, зокрема, визначаються принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності підприємствами.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає витрати, як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до підпункту 138.10.5 пункту 138.10 статті 138 ПК України до складу інших витрат включаються фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов`язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

За змістом пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 141.1 статті 141 ПК України передбачено, що до складу витрат включаються будь-які витрати, пов`язані з нарахуванням процентів за борговими зобов`язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв`язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону № 996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Частина 1 статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 № 185/94-ВР (чинний на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність на підставі Закону N 2473-VIII від 21.06.2018) (далі - Закон № 185/94-ВР) визначала, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується зокрема.

Частиною 3 статті 1 цього Закону також передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

За змістом частини 1 статті 4 Закону №185/94 порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до п. 6 р. I Порядку № 984 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

VI. Оцінка суду

Як зазначалось вище, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 січня 2020 року скасовуючи постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2015 року направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень, зокрема,

- податкового повідомлення-рішення № від 27.10.2014 р. про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 14 570 453,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 27.10.2014 р. в частині нарахування суми грошового зобов`язання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафна санкція за порушення вимог валютного законодавства" в сумі 154 285,75 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи.

При цьому, постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи. ( частина 6 ст. 353 КАС України).

Щодо правомірності податкового повідомлення - рішення № від 27.10.2014 р. про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 14 570 453,00 грн., то суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту акту документальної планової перевірки ПАТ "КЗЕСО" від 08.10.2014 №248/22/00213993, наданого відповідачем розрахунку донарахованих сум за оскаржуваними рішеннями, то на визначення спірної суми за даним оскаржуваним рішенням вплинули висновки, зокрема,

- завищення витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування за 2013 рік (р.06.5 декларації) на суму 8 879 583 грн. (внаслідок не врахування результатів попередньої планової перевірки (акт від 28.12.2012 №556/22/00213993), які на момент перевірки оскаржувались у судовому порядку 4 039 396 грн. та на суму 4840187 грн. зменшеного від`ємного значення об`єкту оподаткування за результатами порушень встановлених за 2012 рік;

- завищення витрат при визначенні об`єкта оподаткування за 2013 рік у сумі 27 028,00 грн. за нереальними господарськими операціями з ТОВ "Елконт" (код за 31209866), ТОВ "Южхімресурси" (код 31685169);

- завищення інших витрат за 2013 рік на суму нарахованих відсотків у розмірі 5 663 842 грн. за користування кредитом, що отриманий підприємством протягом звітного періоду та не використовувались ним в операціях з провадженням господарської діяльності по розрахункам за придбані товари (послуги), сплати податків, та інше.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст.2 КАС України, з урахуванням висновків касаційної інстанції та позиції позивача, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 січня 2020 р., яка набрала законної сили, дійшов висновку, що встановлене податковим органом в акті документальної планової виїзної перевірки ПАТ "КЗЕСО" від 08.10.2014 №248/22/00213993 порушення в частині завищення ПАТ "КЗЕСО" витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування за 2013 рік (р.06.5 декларації) на суму 8 879 583 грн. (внаслідок не врахування результатів попередньої планової перевірки (акт від 28.12.2012 №556/22/00213993), які на момент перевірки оскаржувались у судовому порядку 4 039 396 грн. та на суму 4840187 грн. зменшеного від`ємного значення об`єкту оподаткування за результатами порушень встановлених за 2012 рік. ( 4 039 396+4 840 187= 8 879 583 грн.), спростовані в судовому порядку, а тому суди попередніх інстанцій правильно зазначили про необґрунтованість висновку податкового органу про завищення Товариством витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, у зв`язку із включенням до таких витрат частини від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, яка була зменшена за результатами попередніх перевірок.

Крім того, Верховний Суд у вказаному судовому рішенні дійшов висновку, що встановлене податковим органом порушення в частині завищення позивачем витрат при визначенні об`єкта оподаткування за 2013 рік у сумі 27 028,00 грн. за нереальними господарськими операціями з ТОВ "Елконт" (код за 31209866), ТОВ "Южхімресурси" (код 31685169) є безпідставним та необґрунтованим, оскільки викладений в акті перевірки висновок щодо наявності у позивача з ТОВ "Южхімресурси" та ТОВ "Елконт" відносин по правочинам, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, контролюючий орган ґрунтував на дослідженні актів перевірки названих контрагентів, однак, як зазначили суди попередніх інстанцій, ці акти не могли бути покладені в основу твердження про безтоварність операцій між позивачем та його контрагентами без дослідження та оцінки первинних документів, якими фіксуються факти здійснення господарських операцій між ними, оскільки питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом саме при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку; в даному випадку жодних зауважень з приводу наданих позивачем доказів та первинних документів на обґрунтування факту виконання контрагентами умов господарських договорів відповідач не надав.

З огляду на викладене та враховуючи, що постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 р. у даній справі вказані висновки податкового органу визнані необґрунтованими, тому під час нового розгляду даної справи вищевказані обставини не підлягають додатковому доказуванню.

Щодо висновку податкового органу в частині завищення інших витрат за 2013 рік на суму 5 663 842 грн., які є нарахованими відсотками за користування кредитом, то суд враховує наступне.

Як вбачається з описової частини акту планової документальної перевірки ( стор. 26-28 акту) (т.1, а.с. 45-48), то вказаний висновок податкового органу вмотивований тим, що в порушення п.141.1 ст. 141 ПК України ПАТ "КЗЕСО" за 2013 рік не правомірно включено до складу інших витрат та відповідно до складу фінансових витрат суми нарахованих відсотків у розмірі 5 663 842 гри. за користування кредитом, що отриманий підприємством протягом звітного періоду та не використовувались ним в операціях з провадженням господарської діяльності по розрахункам за придбані товари (послуги), сплати податків, та інше. Зокрема, відповідач вказує, що перевіркою встановлено, що ПАТ "КЗЕСО" ( Позичальник) укладено кредитний договір з ПАТ "Фортуна - банк" ( Кредитор) № 04кл/04/961/юр від 14.01.2013 на поповнення обігових коштів та договорів про внесення змін, а саме, договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/04/961/ЮР від 14.01.2013, за умовам якого Кредитор, за умови наявності кредитних ресурсів, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконувати інші зобов`язання, передбачені цим договором. ( п.п. 1.1. ст. 1 цього договору). Надання кредиту здійснюється в гривнях окремими частиш кожна частини окремо -"Транш", а у сукупності - "транші", зі сплатою 24 процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованості 24 280 000 грн.( п.п. 1.1.1. п. 1.1. ст. 1 договору). Відповідно до додаткової угоди № 04 від 03.09.2013 кінцевий термін повернення кредиту 30.09.2013 р. Договір про внесення змін до договору застави від 03.09.2013 - кінцевий термін повернення кредиту 30.09.2013р., максимальний ліміт кредитної заборгованості 24580000 грн. Відповідно додаткової угоди № 08 від 29.11.2013 кінцевий термін повернення кредиту 24.12.2013р. Договір про внесення змін до договору застави від 29.11.13 - кінцевий термін повернення кредиту 24.12.2013р., максимальний ліміт кредитної заборгованості 24580000 грн. Відповідно додаткової угоди № 10 від 24.12.2013 кінцевий термін повернення кредиту 31.01.2014р. Договір про внесення змін до договору застави від 24.12.13 - кінцевий термін повернення кредиту 31.01.2014 р., максимальний ліміт кредитної заборгованості 24580000 грн. Відповідно виписок банків за 2013 рік встановлено, що кредитні кошти у сумі 24 280 000 грн., які поступили на рахунок ПАТ "КЗЕСО-Холдинг", були вилучені з обігу шляхом здійснення переплати за договором купівлі-для придбання комплектуючих виробів, матеріалів та обладнання. Оплата здійснена у сумі 24 280 000,00 грн згідно п/д № 1 від 14.01.2013 р. на рахунок НОМЕР_1 , МФО 300012. При цьому, 14.01.2014 відповідно п/д № 11 на рахунок ПАТ "КЗЕСО" , відкритій в АТ Укрсиббанк, МФО 351005, код 09807750, р/р НОМЕР_2 надійшло повернення грошових, коштів у сумі 24 280 000 грн. у зв`язку з неможливістю виконання умов договору".

З огляду на вказані обставини, податковий орган вважає, що нараховані ПАТ "Фортуна - банк" відсотки за користування кредитними коштами, використані ПАТ "КЗЕСО" в операціях, не пов`язаних з провадженням господарської діяльності, а тому підлягають виключенню з інших витрат, зокрема, зі складу фінансових витрат Декларації з податку на прибуток за 2013 рік. При цьому, за позицією відповідача, якщо платник здійснює операції, які є нехарактерними для основного виду діяльності, й такі операції відбувалися протягом нетривалого терміну та виявилися збитковими, то така діяльність не визначається господарською, а відповідно зменшуються витрати підприємства в частині, що не призвела до збільшення доходів.

При цьому, суд зауважує, що відповідно п.п. 5.2. п. 5 р. ІІ " "Зміст акта (довідки) документальної перевірки" Порядку № 984 вказує, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема, зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки.

Як вбачається зі змісту акту планової перевірки, то вказане порушення описано з посиланням на виписки банків за 2013 рік, з яких було встановлено, що згідно платіжного доручення № 1 від 14.01.2013 р. кредитні кошти у сумі 24 280 000 грн., були перераховані ПАТ "КЗЕСО" на рахунок ПАТ "КЗЕСО-Холдинг" в якості переплати за договором купівлі з метою придбання комплектуючих виробів, матеріалів та обладнання. При цьому, згідно платіжного доручення № 11 від 14.01.2014 р. вказані кошти були повернуті продавцем ПАТ "КЗЕСО-Холдинг" на рахунок ПАТ "КЗЕСО" у зв`язку з неможливістю виконання умов договору.

Натомість, в ході розгляду справи представником позивача до суду було надано журнал проводок за 2013 р. по рах. 31,601 " Наші грошові рахунки" Фортуна Банк, банківську виписку по Фортуна Банк за період з 01.01.2013 по 31.01.2013 щодо операцій з надання позивачу траншу кредиту за договором 04кл/04/961/юр від 14.01.2013 в сумі 24 280 000,00 грн., а також перерахування вказаної суми ПрАТ "КЗЕСО-ХОЛДИНГ" за комплектуючі вироби згідно договору купівлі-продажу № 22/291 від 19.08.2012 р., банківські виписки з особового рахунку ПАТ "КЗЕСО" за 14.01.2013 щодо вищевказаних банківських операцій.

Крім того, на підтвердження повернення ПрАТ "КЗЕСО-ХОЛДИНГ" вказаної суми грошових коштів у зв`язку з неможливістю виконання умов договору купівлі-продажу від 19.08.2012 р. на рахунок отримувача ПАТ "КЗЕСО", долучено до матеріалів справи платіжне доручення № 11 від 14.01.2013 р., а також банківську виписку АТ УкрСиббанку за 14.01.2013 р., згідно якої відправником ПрАТ "КЗЕСО-ХОЛДИНГ" за призначенням платежу повернуто на рахунок клієнта ПАТ "КЗЕСО" грошові кошти 24 280 000,00 грн. згідно договору № 22/291 від 19.08.2012 р., у зв`язку з неможливістю виконання умов договору.

За поясненнями представника позивача в судовому засіданні 14.01.2013 року ПАТ "КЗЕСО" було перераховано ПрАТ "КЗЕСО-ХОЛДИНГ" суму 24 280 000,00 грн. за комплектуючі вироби згідно договору купівлі-продажу №22/391 від 16.08.2012 року. В той же день, 14.01.2013 року, ПрАТ "КЗЕСО-ХОЛДИНГ" повернуло 24280000 грн. позивачу у зв`язку з неможливістю виконання умов договору купівлі-продажу від 16.08.2012 р., тобто вказана сума кредитних коштів була вилучена з обігу на один день, а не на один рік, як це стверджує контролюючий орган.

В судовому засіданні представник відповідача не спростувала вказані обставини, пояснюючи тим, що вказане питання не було предметом заперечень позивача при його складані на акт перевірки.

Таким чином, судом встановлено, що описані в акті планової документальної перевірки розрахунки між позивачем та його контрагентом ПрАТ "КЗЕСО-ХОЛДИНГ" згідно умов договору № 22/291 від 19.08.2012 р., не відповідають первинним бухгалтерським документам позивача, оскільки рух коштів в сумі 24 280 000 грн. в межах даної господарської операції відбувався протягом одного дня - 14.01.2013 р., а не впродовж року з 14.01.2013 по 14.01.2014 року, як це вказує відповідач в акті перевірки.

Крім того, суд приймає до уваги надані позивачем до матеріалів справи докази того, що 14.01.2013 р. кредитні кошти в сумі 24 280 000 грн. були використані позивачем в інших господарських операціях, зокрема,

- 4 280 000 грн. перераховані за цінні папери згідно договору купівлі-продажу цінних паперів ДДЗ/13 від 11.01.2013 року, укладеного між позивачем та ТОВ "Інвестиційна компанія "БІЗНЕСІНВЕСТ";

- 9 681 723,10 грн. перерахована в рахунок погашення простроченої заборгованості підприємства по кредитному договору №09-169/433 від 12.09.2006 року;

- 10 319 276,90 грн. перерахована в рахунок погашення простроченої заборгованості підприємства по кредитному договору №09-124/286 від 21.05.2017 року.

Крім того, протягом 2014 року товариством кошти в розмірі 18 948 970 грн. та в розмірі 5 082 000 грн. використовувались в господарській діяльності підприємства, зокрема у відносинах з ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Альтапром", що підтверджується наданими до суду договірними документами.

Таким чином, висновок податкового органу щодо виключенню з інших витрат, зокрема, зі складу фінансових витрат Декларації з податку на прибуток за 2013 рік, позивача нарахованих відсотків за користування кредитними коштами в сумі 5 663 842,00 грн., внаслідок використання кредитних коштів в операціях, не пов`язаних з провадженням господарської діяльності, не знайшли свого підтвердження під час нового розгляду справи.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення Каховської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області № від 27.10.2014 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 14 570 453,00 грн. є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 27.10.2014 року в частині нарахування грошового зобов`язання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафна санкція за порушення вимог валютного законодавства" в сумі 154 285,75 грн., то суд враховує таке.

Як вбачається зі змісту акту планової перевірки оскаржувана сума пені 154 285,75 грн., нарахована податковим органом внаслідок порушення законодавчо встановлених термінів надходження валютної виручки по зовнішньоекономічному контракту № 15/180 від 20.02.2007 р. із врахуванням додаткових угод, укладеного із ЗАТ "Каховка" (РФ). Так, відповідач вказує, що на виконання умов зазначеного контракту ПАТ " КЗЕСО" відвантажив на користь фірми-нерезидента продукцію (електрозварювальне обладнання) на загальну суму 19 417 397,00 рос. руб. За даними акту позапланової перевірки ПАТ " КЗЕСО" № 557/22/00213993 від 28.12.2012 р. дебіторська заборгованість склала 6 600 900,00 рос.руб., із граничним строком надходження виручки - 27 лютого 2013 року. При цьому, 05.03.2013 р. ПАТ " КЗЕСО" подано до Арбітражного суду РФ позов про стягнення із ЗАТ "Каховка" заборгованості, за яким ухвалою Арбітражного суду Бєлгородської області Росії від 23.05.2013 справа А 08-1104/2013 позов прийнято до розгляду у розмірі 4500000 рос. руб. Крім того, інформація щодо подання позову про стягнення заборгованості з нерезидента ЗАО "Каховка" у сумі 769 855 рос. Руб. - відсутня.

З отриманого судом під час нового розгляду справи додатку № 11 до акту перевірки " Розрахунок пені за порушення термінів надходження валютної виручки за експортними договорами ПАТ " КЗЕСО", вбачається, що загальна сума пені 171 905,95 грн., включає в собі:

- суму пені 73 526,19 грн., нарахованої за період з 28.02.2013 по 22.03.2013 р. на суму заборгованість 6 600 900,00 рос.руб., із граничним строком надходження виручки - 27.02.2013 р. підстава контракт № 15/180 від 20.02.2007 р. із ЗАТ "Каховка" (РФ),

- суму пені 97 600,78 грн., нарахованої за період з 11.07.2013 по 31.12.2013 на суму заборгованість 769 855,00 рос.руб., із граничним строком надходження виручки - 10.07.2013 р. підстава контракт № 15/180 від 20.02.2007 р. із ЗАТ "Каховка" (РФ).

- суму пені 778,96 грн., нарахованої за період з 26.12.2013 по 31.12.2013 р. на суму заборгованість 16 389 польських злотих із граничним терміном надходження валютних коштів - 25.12.2013 року підстава контракт № 06/01-2013 від 18 вересня 2013 р. із KZESO WELD COMPANY SP. Z.о.о., м.Катовице, Польща.

Натомість, у постанові від 29.01.2020 року Верховний Суд, направляючи дану справу на новий розгляд у цій частині позовних вимог, зазначив, що суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що з дати прийняття судом позовної заяви про стягнення з нерезидента заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом (справа №А08-1104/2013) перебіг строку, передбаченого статтею 1 Закону №185/94, зупинився й відповідно нарахуванню Товариству підлягала пеня за період лише з 28 лютого 2013 року по 04 березня 2013 року включно, тобто за 5 днів, яка складала 17 620,20 грн. При цьому, судами попередніх інстанцій не надано оцінки обставинам справи щодо правомірності нарахування податковою інспекцією пені за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД після 05 березня 2013 р., з урахуванням результату розгляду Арбітражним судом РФ справи №А08-1104/2013 та підстав для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону №185/94, якими є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про позитивне вирішення спору.

Враховуючи вказані висновки Верховного Суду, предметом розгляду у даній справі є правомірність нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 154 285,75 грн., яка відповідно до додатку № 11 до акту перевірки складається із

- суми пені 55 905,99 грн. ( 73 526,19 грн. - 17 620,20 грн. (пеня за період з 28.02.2013 по 04.03.2013)), яка нарахована за період з 05.03.2013 по 22.03.2013 р. на суму заборгованість 6 600 900,00 рос. руб., із граничним строком надходження виручки - 27.02.2013 р. підстава контракт № 15/180 від 20.02.2007 р. із ЗАТ "Каховка" (РФ),

- суму пені 97 600,78 грн., нарахованої за період з 11.07.2013 по 31.12.2013 на суму заборгованість 769 855,00 рос.руб., із граничним строком надходження виручки - 10.07.2013 р. підстава контракт № 15/180 від 20.02.2007 р. із ЗАТ "Каховка" (РФ).

- суму пені 778,96 грн., нарахованої за період з 26.12.2013 по 31.12.2013 р. на суму заборгованість 16 389 польських злотих із граничним терміном надходження валютних коштів - 25.12.2013 року підстава контракт № 06/01-2013 від 18 вересня 2013 р. із KZESO WELD COMPANY SP. Z.о.о., м.Катовице, Польща.

Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування спірної суми пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, суд вказує про таке.

Як зазначалось вище, за приписами частини 1 статті 4 Закону №185/94 порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

В той же час згідно із частинами 3 та 4 статті 4 Закону №185/94 у разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено. У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Отже підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону №185/94, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про позитивне вирішення спору.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами у справі, на виконання умов експортного контракту №15/180 від 20 лютого 2007 року із врахуванням додаткових угод, укладеного із ЗАТ "Каховка" (РФ), позивачем було відвантажено на адресу фірми-нерезидента продукцію (електрозварювальне обладнання) із граничним строком надходження виручки - 27 лютого 2013 року й у зв`язку із не проведенням останнім у цей строк розрахунків 05 березня 2013 року звернулось до Арбітражного суду РФ з позовом про стягнення із ЗАТ "Каховка" суми своєчасно несплаченої виручки.

Під час розгляду справи сторонами також не заперечувалось, що нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 55 905,99 грн. за період з 05.03.2013 по 22.03.2013 р. включно відбулось за контрактом № 15/180 від 20.02.2007 р. із ЗАТ "Каховка" (РФ), який був предметом спору в арбітражній справі А 08-1104/2013.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2013 р. за вх. № А06/104/2013 Арбітражним судом Бєлгородської області РФ зареєстровано позов ПАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування" до ЗАТ "Каховка" про стягнення заборгованості за поставлений товар в сумі 4 500 000 рос.руб.

Ухвалою Арбітражного суду Бєлгородської області РФ від 23.05.2013 р, порушено провадження у справі А 08-1104/2013 за позовом ПАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування" до ЗАТ "Каховка" про стягнення 36 000 рос. руб. внаслідок зменшення позивачем позовних вимог.

Рішенням Арбітражного суду Бєлгородської області РФ від 22.08.2013 р. позов задоволено.

Дослідивши зміст додатку 11 до акту планової документальної перевірки від 08 жовтня 2014 року №248/22/00213993, судом встановлено, що пеня по взаємовідносинам, які були предметом розгляду в арбітражній справі № А 08-1104/2013 нарахована за наступні періоди та по наступним сумам валютної виручки, що надійшла з порушенням термінів:

- 91964,36 рос. руб. (курс в гривні 0,26104 грн/рос.руб) кількість днів затримки 6 період з 28.02.2013 по 05.03.2013 року, сума нарахованої пені 432,11 грн.;

- 8035,64 рос. руб. (курс в гривні 0,26104 грн/рос.руб) кількість днів затримки 19 період з 28.02.2013 по 18.03.2013 року, сума нарахованої пені 119,56 грн.;

- 2002542,38 рос. руб. (курс в гривні 0,26104 грн/рос.руб) кількість днів затримки 19 період з 28.02.2013 по 18.03.2013 року, сума нарахованої пені 29796,39 грн.;

- 5493,26 рос. руб. (курс в гривні 0,26104 грн/рос.руб) кількість днів затримки 22 період з 28.02.2013 по 21.03.2013 року, сума нарахованої пені 94,64 грн.;

- 2391964,36 рос. руб. (курс в гривні 0,26104 грн/рос.руб) кількість днів затримки 23 період з 28.02.2013 по 22.03.2013 року, сума нарахованої пені 43083,49 грн.

Загальна сума нарахованої пені за даними правовідносинами становить 73 526,19 грн., період нарахування з 28.02.2013 року по 22.03.2013 року.

Враховуючи, що в контексті приписів частин 3 та 4 статті 4 Закону №185/94 фактом зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 цього Закону, є факт прийняття до розгляду судом позову, тому суд вважає правомірним нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД після 05.03.2013 р., тобто в сумі 55 905,99 грн., нарахованої за період з 05.03.2013 по 22.03.2013 р. на суму заборгованість 6 600 900,00 рос. руб., із граничним строком надходження виручки - 27.02.2013 р. підстава контракт № 15/180 від 20.02.2007 р. із ЗАТ "Каховка" (РФ), оскільки 23.05.2013 р. ухвалою Арбітражного суду Бєлгородської області РФ було порушено провадження у справі А 08-1104/2013 за позовом ПАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування" до ЗАТ "Каховка" про стягнення заборгованості.

При цьому, суд вважає помилковою позицією позивача, що датою зупинення нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у даному випадку є дата подання 05.03.2013 р. позову до Арбітражного суду Бєлгородської області РФ, а не дата 23.03.2013 прийняття до розгляду судом такого позову, оскільки спростовується вищевказаними приписам Закону №185/94 та правовими висновками Верховного Суду.

Щодо правомірності нарахованої суми пені 97 600,78 грн. за період з 11.07.2013 по 31.12.2013 на суму заборгованість 769 855,00 рос.руб., із граничним строком надходження виручки - 10.07.2013 р. згідно контракту № 15/180 від 20.02.2007 р. із ЗАТ "Каховка" (РФ), то представником позивача під час розгляду справи було надано пояснення щодо відсутності позовів про стягнення вказаної суми заборгованості.

При цьому, суд зауважує, що протокольними ухвалами від 29.05.2020 р., 09.07.2020 р., 23.07.2020 суд витребував від сторін докази та пояснення щодо спірних рішень з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29 січня 2020 р.

З огляду на викладене та враховуючи, що під час нового розгляду справи позивачем не надано жодних належних доказів, які б давали можливість встановити підстави для зупинення перебігу строків передбачених статтею 1 Закону №185/94, або інші докази на спростування того, що сума заборгованості у розмірі 769 855 рос. руб. (курс в гривні 0,24287 грн/рос.руб) надійшла з затримкою в 174 дні за період з 11.07.2013 по 31.12.2013 року, тому суд дійшов висновку щодо правомірності нарахування пені в сумі 97600,78 грн.

Також суд, встановив, що позивачем на виконання умов укладеного з KZESO WELD COMPANY SP. Z.о.о., м.Катовице, Польща експортного договору №06/01-2013 від 18 вересня 2013 року відвантажено останньому продукцію (запчастини для рельсозварювальних машин) на загальну суму 16389 польських злотих із граничним терміном надходження валютних коштів - 25 грудня 2013 року, а у зв`язку із не проведенням до 31 грудня 2013 року їх оплати товариству нараховано пеню за прострочення терміну надходження валютної виручки в сумі 778,96 грн. (за 6 днів), які, до того ж, були визнані та сплачені позивачем в повному обсязі.

З урахуванням викладеного судом встановлено правомірність нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, а тому відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.10.2014 року в частині нарахування грошового зобов`язання за платежем "Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафна санкція за порушення вимог валютного законодавства" в сумі 154 285,75 грн.

VІІ. Висновок суду

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши під час нового розгляду справи оцінку усім обставинам та доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29 січня 2020 р., суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

VІІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, в редакції чинній на момент ухвалення даного рішення, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з тим, суд вказує, що на момент подання даного позову ( 31.03.2015 р.) правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору були врегульовані Законом України "Про судовий збір" (в редакції станом на 28.03.2015 року).

Так, відповідно до п. 3.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру належало сплатити 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

При цьому, ч. 3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" було визначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжного документу від 30.03.2015 р. № 333 при поданні позову позивачем було сплачено 487,20 грн., що складає 10 % розміру ставки судового збору від максимального розміру, а саме, не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2015 року становив 1215 грн.

Крім того, судом враховано, що за результатами первинного розгляду даної справи постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року з ПАТ "Каховський завод електрозварювального устаткування" () стягнуто в доход Державного бюджету України судовий збір в сумі 1339,80 грн. (Одна тисяча триста тридцять дев`ять гривень 80 коп.).

З огляду на вказане та враховуючи, що за результатами розгляду даної справи позивачу відмовлено у задоволенні вимоги майнового характеру в сумі 154 285,75 грн., то відповідно до вищевказаних положень Закону України "Про судовий збір" з позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, тобто 3 085,70 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов Приватного акціонерного товариства « Каховський завод електрозварювального устаткування» ( місцезнаходження 74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Пушкіна, 109, ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (місце знаходження 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, буд. 75, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Каховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 27.10.2014 року про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 14 570 453,00 грн.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Каховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області № від 27.10.2014 року в частині нарахування грошового зобов`язання за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафна санкція за порушення вимог валютного законодавства» в сумі 154 285,75 грн. - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства « Каховський завод електрозварювального устаткування» ( місцезнаходження 74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Пушкіна, 109, ) в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 3 085,70 грн. ( Три тисячі вісімдесят п`ять гривень 70 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10 серпня 2020 р.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 111030100