Справа № 630/206/20
Суддя: Зінченко О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/206/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 серпня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 взводу № 1 Батальйону патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Красіцької Тамари Сергіївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , 14.05.2020 звернувся до суду із позовом, в якому просить: скасувати постанову поліцейського роти № 4 взводу № 1 Батальйону патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Красіцької Тамари Сергіївни від 02 травня 2020 року серії ДПО 18 № 959885 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.; провадження у справі закрити.

Позов обґрунтований тим, що при складанні вказаної постанови відповідачем не було з`ясовано особу, яка дійсно керувала транспортним засобом. Позивач транспортним засобом не керував та знаходився в ньому в якості пасажира. Крім того, відповідачем було порушено права позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, а також порушено вимоги рішення Конституційного Суду України № 1-11/2015 від 26 травня 2015 року щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення та розглянуто її безпосередньо на місці зупинки автомобіля.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 02 травня 2020 року нею було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП України ОСОБА_1 . Під час виконання своїх обов`язків нею було зафіксовано як автомобіль під керуванням позивача порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», після чого автомобіль було зупинено. Під час зустрічного роз`їзду відповідач побачила, що за кермом був саме ОСОБА_1 , однак після зупинки автомобіля через заднє скло було видно, що водій помінявся місцями із пасажиром. Крім оскаржуваних позивачем постанов, на нього також був складений адміністративний протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідач подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, а також зазначила, що на час розгляду даної справи протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглянутий судом та його притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Під час судового розгляду судом встановлено наступне.

Постановою поліцейського роти № 4 взводу № 1 Батальйону патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Красіцької Тамари Сергіївни від 02 травня 2020 року серії ДПО 18 № 959885 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно даної постанови 02.05.2020 о 19:54 на 360 км а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «в`їзд заборонено», а саме здійснив проїзд в зоні дії знаку, та не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги 8.4 в) та п. 2.1 а, б, г ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких розглядати такі справи та накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. (ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП).

При цьому, згідно ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. (ч.ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП).

Таким чином, судом встановлено, що розглянувши справу за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а також без складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідач діяла у спосіб та в межах повноважень, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача про те, що постанова не може бути визнана правомірною, оскільки винесена безпосередньо на місці правопорушення, що не відповідає рішенню Конституційного Суду України № 1-11/2015 від 26 травня 2015 року, оскільки сам по собі факт винесення постанови на місці вчинення порушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, не тягне за собою автоматичного визнання її неправомірною, оскільки постанову винесено компетентним суб`єктом згідно із порядком, визначеним Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст. 251 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом під час вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відтак і не повинен був пред`явити працівникам поліції відповідні документи, спростовуються доданим до відзиву на позов відеозаписом, на якому зафіксоване безпосередньо порушення, а саме проїзд автомобіля під забороняючий знак, а також на відеозапису видно, що після зупинки водій помінявся місцями із пасажиром.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем із дотриманням порядку, встановленого КУпАП, та обґрунтовано, а тому підстави для її скасування відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 взводу № 1 Батальйону патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Красіцької Тамари Сергіївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Другого апеляційного адміністративного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Суддя О.В. Зінченко

Повний текст рішення виготовлений 25.08.2020