Справа № 367/928/20
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/928/20
Провадження №2-а/367/249/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

25 серпня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.

за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП Кожушка Максима Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 січня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції - Кожушком М. Ю. винесено постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510 грн. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 20 січня 2020 року о 13 год 52 хв, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Тоуоtа Саmrу", д.н.з НОМЕР_1 , по проспекту Валерія Лобановського, 94Д, у м. Києві, здійснив зупинку на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, тобто створив суттєву перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив пункт 17.1. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), яким заборонено зупинку на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів.

Із зазначеною постановою інспектора Кожушка М. Ю. не погоджується та вважає її незаконною, виходячи із такого.

Відповідно до пункту 17.1. ПДР України забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Частиною третьою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Знак 5.11 ПДР України «смуга для руху маршрутних транспортних засобів» застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу суду на те, що біля смуги маршрутних транспортних засобів знаходиться магазин, на території якого є місце для зупинки транспортних засобів.

Вважає, що в даному випадку відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП, оскільки він не зупинявся на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, а ним було здійснено зупинку на паркомісці автомобілей біля магазину, яке в розумінні інформаційно-вказівного знаку 5.11 ПДР України не є смугою маршрутних транспортних засобів та виключає порушення ним пункту 17.1. ПДР України, яким заборонена, зокрема зупинка інших транспортних засобів на смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Більше того, вказує, що тимчасово зупинившись біля магазину (на місці, відведеному для зупинки транспортних засобів), він не створив ніяких перешкод дорожньому руху, або загрози безпеці руху. Жодних перешкод у русі автомобілів по проспекту Валерія Лобановського, 94Д та автомобілів, які виїжджали з магазину, ним створено не було, що, в свою чергу, свідчить про відсутність складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеним, просив суд визнати неправомірними дії інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Кожушка М. Ю. щодо складання постанови та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Кожушка М. Ю. серії ЕАК № 2000312 від 20 січня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься заява від позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 20 січня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції - Кожушком М. Ю. винесено постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510 грн. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 20 січня 2020 року о 13 год 52 хв, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Тоуоtа Саmrу", д.н.з НОМЕР_1 , по проспекту Валерія Лобановського, 94Д, у м. Києві, здійснив зупинку на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, тобто створив суттєву перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив пункт 17.1. Правил дорожнього руху України, яким заборонено зупинку на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів.

У відповідності до ч.1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Ч.3.ст.122 КУпАп передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ході судового розгляду відповідач доказів на спростування позовних вимог не надав, відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився без поважних причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Племуну Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та екплуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення. Графа постанови «До постанови додаються» залишається незаповненою.

Статтею 62 Конституції України вказано, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що під час судового розгляду справи не здобуто безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а отже постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАК № 2000312 від 20.01.2020 року року підлягає скасуванню.

При цьому, суд відмовляє позивачу у задоволенні заявленої ним вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, ч.3 ст. 286 КАС України визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, які можуть бути застосовані судом та серед яких відсутній такий спосіб як визнання протиправними дій.

Отже, застосування вищевказаних способів захисту у вигляді скасування спірної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є достатнім для відновлення порушеного права та законного інтересу позивача.

З огляду на це, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову в частині вимог про визнання дій протиправними відсутні, а отже задоволенню не підлягають.

З врахуванням вищевикладеного суд частково задовольняє позов.

У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,90, 122, 123, 241-246, 251 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Кожушка М. Ю., серії ЕАК № 2000312 від 20 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.3 статті 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Копії рішення направити сторонам для відому.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 186 КАС України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк