Справа № 308/8626/20
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8626/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Сарай А.І.,
за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,
представника позивача Балог О.Ю.,
відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Кондратенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Узбекистан, про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Узбекистан, про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 25.08.2020 року, о 16 год. 30 хв., в пункті пропуску «Малий Березний» в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, встановленим порядком був прийнятий на територію України з Словаччини, який 19.08.2020 року о 22 год. 00 хв. незаконно перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку, на напрямку 34 прикордонного знаку на ділянці відповідальності ВІПС «Стужиця» ВПС «Великий Березний», та був затриманий 21.08.2020 року о 09 год. 10 хв. на напрямку 34 прикордонного знаку прикордонною поліцією Словацької Республіки в 4000 метрів від державного кордону в н.п. Збой. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Як зауважує позивач, відповідач, знаючи про можливість легально в`їхати до ЄС, обрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Позивач наголошує на наявності Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Узбекистан про реадмісію. З огляду на те, що на сьогодні підстав для законного перебування на території України, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідач немає, кошти, бажання та наміру щодо самостійного повернення на батьківщину у нього відсутні, а незаконне перетинання ним державного кордону з України в Словацьку Республіку свідчить про те, що він порушив вимоги ст. 204-1 КУпАП, ст. ст. 4, 9, 16 вказаного Закону. Таким чином, за твердженням, відповідач потрапив на територію України з метою незаконного перетинання кордону з України до країн Західної Європи сусідів нашої держави, що завдає шкоди міжнародному іміджу, національним інтересам та безпеці України в частині недоторканості її кордонів.

Приймаючи до уваги викладене, позивач просить суд затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у позову.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Узбекистан, 25.08.2020 року, о 16 год. 30 хв., в пункті пропуску «Малий Березний» в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, встановленим порядком був прийнятий на територію України з Словаччини, який 19.08.2020 року о 22 год. 00 хв. незаконно перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку, на напрямку 34 прикордонного знаку на ділянці відповідальності ВІПС «Стужиця» ВПС «Великий Березний», та був затриманий 21.08.2020 року о 09 год. 10 хв. на напрямку 34 прикордонного знаку прикордонною поліцією Словацької Республіки в 4000 метрів від державного кордону в н.п. Збой.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання відповідача від 25.08.2020 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 25.08.2020 року, актом про приймання-передавання особи від 25.08.2020 року, а саме відповідача.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Узбекистан про приймання та передачу осіб, які перебувають на території держав нелегально» від 13.09.2001 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Узбекистан про приймання та передачу осіб, які перебувають на території держав нелегально, підписану в м. Ташкенті 12.10.2000 року.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Угоди визначено, що кожна зі Сторін за поданням другої Сторони приймає або передає осіб, які не дотримуються умов в`їзду або перебування на території держави Сторони, що передає, при наявності доказів належності до громадянства держави Сторони, що приймає, зі складанням відповідних документів.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З урахуванням наведеного, оскільки судом встановлено, що відповідач затриманий у зв`язку із незаконним перетином кордону, підстав для законного перебування на території України, визначених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», немає, а також у нього відсутні джерела доходу на території України, а тому є необхідність в затриманні відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.
Затримати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Узбекистан, з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію на строк, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуюча А.І. Сарай