Справа № 140/10110/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10110/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо зменшення основного розміру пенсії з 76% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 76% з відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в січні 2000 року був звільнений з органів внутрішніх справ у відставку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII) та на підставі вказаного закону йому нараховувалася пенсія в розмірі 76% грошового забезпечення відповідно до вислуги років (27 років). З 01 січня розмір пенсії почав становити 70% від суми грошового забезпечення. Позивач звертався з письмовою заявою до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії відповідно до Закону №2262-XII, який діяв на момент звільнення з органів внутрішніх справ, однак отримав відповідь, в якій вказано, що перерахунок пенсії здійснено у відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсії особа, які звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Постанова №103) за чинною редакцією вказаного закону. Також ОСОБА_1 зазначає, що дія Закону №2262-XII має застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій, а не перерахунку вже раніше призначених пенсій.

Посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 16 жовтня 2018 у зразковій справі №240/5401/18, постанови Верховного Суду від 06 серпня 2019 року по справі №160/3586/19, від 12 листопада 2019 року по справі №826/3858/18, від 04 лютого 2019 року по справі №240/5401/18, позивач просив позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 05 серпня 2020 (арк. спр. 21-23) відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону №2262-XII, у свою чергу, 27 березня 2014 року прийнято Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-УІІ), який набрав чинності з 01 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу II якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри «80» замінено цифрами «70». Ці зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року.

На думку відповідача, вимога позивача про перерахунок пенсії не підлягає задоволенню, оскільки дія норми Закону №1166-УІІ про застосування як нових пенсій так і перерахунку старих про 70% не зворотня в часі, застосовується з 01 травня 2014 року (при призначенні нових та перерахунку раніше призначених) та відповідає конституційному принципу, передбаченому частиною 1 статті 58 Конституції України (за подібними правовідносинами є рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 про незворотність дії в часі норми закону).

Також звертає увагу, що з часу набрання чинності 01 травня 2014 названа спірна норма Закону №1166-УІІ про 70% не визнана неконституційною рішенням Конституційного Суду України.

Крім того, відповідач з посиланням на норми статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначає, що оскільки позивачу було відомо про порядок перерахунку його пенсії (в тому числі відсотки обрахунку основного розміру пенсії) в травні 2018 року, коли отримав новий перерахований розмір пенсії, отже позивач пропустив встановлений вказаною нормою шестимісячний строк звернення до суду.

З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Інших заяв по суті справи, передбачених чатиною 2 статті 159 КАС України до суду не надходило.

Ухвалою від 15 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленння (виклику) сторін (арк.спр.18).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером Управління МВС України, що підтверджується посвідченням НОМЕР_2 від 19 листопада 2004 року (арк. спр. 6)

Відповідно до висновку про призначення пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», позивачу з 06 січня 2000 року призначено пенсію за вислугу років (27 років) в розмірі 71% грошового забезпечення (арк. спр. 9).

Зокрема, як вбачається із розрахунку вислуги років на пенсію працівника органів внутрішніх справ ОСОБА_1 , позивач був звільнений з органів внутрішніх справ 18 січня 200 року за пунктом 64 «а» (за віком) «Положення про проходження служби», вислуга років складала 27 (а. с. 31), тому основний розмір пенсії був визначений на рівні 71 процент відповідних сум грошового забезпечення (за вислугу 20 років - 50 процентів та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення) (арк. спр. 8, 10).

В подальшому, підстава звільнення з органів внутрішніх справ була змінена - за пунктом 65 «а» (за віком у відставку), тому основний розмір пенсії був перерахований та з 01 січня 2001 становив 76 процентів відповідних сум грошового забезпечення (арк. спр. 8).

Відповідно до таблиці про перерахунок пенсії за вислугу років, пенсійна справа №4745 розмір пенсії позивача з 01 січня 2001 року становив 76% від суми грошового забезпечення (акр. спр. 13).

Як вбачається із довідки ліквідаційної комісії Управління МВС України у Волинській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 20 березня 2018 року №706, відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-XII, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 та від 21 лютого 2018 року №103, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року за прирівняною посадою поліцейського старший слідчий, до посади на день звільнення із служби старший слідчий СУ УМВС у Волинській області становить 7251,84 грн., у тому числі: посадовий оклад - 2600,00 грн; оклад за військовим званням (підполковник) - 2200,00 грн; надбавка за стаж служби (50%) - 2400,00 грн. , премія (0,72%) - 51,84 грн.(арк. спр. 15).

На підставі вказаної довідки та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Постанови №103, у квітні 2018 року ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2016 року, виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення, у зв`язку із чим розмір перерахованої пенсії став складати 5076,29 грн., що підтверджується копією витягу про перерахунок пенсії у пенсійній справі позивач №ХА4745-МВС (арк. спр. 14).

Також судом встановлено, що позивач звертався до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою від 03 липня 2020 року, в якій просив врахувати, що починаючи з 2016 року по теперішній час, протиправно занижено розмір його пенсії з 76% від суми грошового забезпечення на 70 % (арк. спр. 7)

ГУ ПФУ у Волинській області розглянувши звернення позивача, листом від 11 червня 2020 року №4778-5611/Б-02/8-0300/20, повідомило на підставі довідки від 20 березня 2017 року №706, виданої ліквідаційною комісією Управління МВС України у Волинській області, проведено перерахунок пенсії з нового грошового забезпечення в розмірі 70% (максимальний), як це передбачено статтею 13 Закону №2262-XII (арк. спр. 8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 3 Постанови № 103 (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Відповідно до 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, яка діяла на час введення в дію Закону №2262-ХІІ) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Як вбачається із матеріалів справи, пенсію за вислугу років позивачу було призначено з 01 січня 2001 року на підставі Закону №2262-XII пенсія за вислугу років виплачувалася позивачу у розмірі 76 процентів від суми грошового забезпечення. В подальшому, позивачу здійснено з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії, виходячи із розміру 70 процентів від суми грошового забезпечення за відповідною посадою. При здійсненні перерахунку та визначенні нового розміру пенсії відповідач застосував чинну норму частини другої статті 13 Закону № 2262-XII.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції Закону № 1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України, враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі №240/5401/18, які полягають у такому.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

З урахуванням встановлених обставин та аналізу норм чинного законодавства, висновків Верховного Суду, викладених у постанові 16 жовтня 2019 року по справі №240/5401/18, яка є зразковою, суд дійшов переконання про задоволення позову у межах позовних вимог та відповідно до повноважень, визначених частиною другою статті 245 КАС України, позов задовольняє повністю.

Суд відхиляє доводи відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, що визначений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки відповідно до частини другої статті 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Також, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

На думку суду, оскільки при перерахунку пенсії позивачу з 01 січня 2018 її розмір у процентному значенні був зменшений з вини відповідача, тому шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом не підлягає застосуванню, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом №2262-ХІІ право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 19 березня 2019 року у справі №806/1952/18.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн., який сплачений відповідно до квитанції №21 від 10 липня 2020 року (арк. спр. 4).

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 76% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 76% з відповідних сум грошового забезпечення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 25 серпня 2020 року.