Справа № 360/2873/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2873/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" (далі - позивач, Товариство) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (далі - відповідач, приватний виконавець Щербаков І.М.), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. від 17.07.2020 ЗВП № 62598000 про арешт коштів боржника.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 17.07.2020 приватним виконавцем Щербаковим І.М. винесено постанову ЗВП № 62598000 про арешт коштів боржника ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот", яку позивач отримав 20.07.2020.

Позивач вважає, що оскаржена постанова прийнята відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно спірної постанови на кошти позивача накладається арешт, оскільки на примусовому виконанні у відповідача знаходяться у тому числі: наказ про примусове виконання постанови № 9/5014/969/2012, виданий 04.04.2016 господарським судом Луганської області про стягнення з позивача на користь ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" загальної суми 79617022,77 грн (далі - Наказ № 1); наказ про примусове виконання постанови № 913/518/13-г, виданий 07.12.2016 господарським судом Луганської області про стягнення з позивача на користь ДК "Газ України" загальної суми 47275319,88 грн (далі - Наказ № 2); наказ про примусове виконання постанови № 913/869/14, виданий 29.12.2016 господарським судом Харківської області про стягнення з позивача на користь ДК "Газ України" загальної суми 44046419,17 грн (далі - Наказ № 3).

Кінцевий строк пред`явлення Наказу № 1 - до 04.04.2019, Наказу № 2 - до 07.12.2019, Наказу № 3 - до 29.12.2019.

19.03.2019 на підставі заяви ДК "Газ України" відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження № 58667811 з виконання Наказу № 1. За інформацією сайту "Автоматизована система виконавчого провадження Міністерства Юстиції" позивачу стало відомо, що 16.07.2020 на підставі заяви ДК "Газ України" Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби була винесена постанова ВП № 58667811 про повернення Наказу № 1 до ДК "Газ України".

Також 19.03.2019 на підставі заяви ДК "Газ України" відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження №58667869 з виконання Наказу № 2. За інформацією сайту "Автоматизована система виконавчого провадження Міністерства Юстиції" позивачу стало відомо, що 16.07.2020 на підставі заяви ДК "Газ України" відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби була винесена постанова ВП № 58667869 про повернення Наказу № 2 ДК "Газ України".

Крім того, 19.03.2019 на підставі заяви ДК "Газ України" відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження № 58668051 з виконання Наказу № 3. За інформацією сайту "Автоматизована система виконавчого провадження Міністерства Юстиції" позивачу стало відомо, що 16.07.2020 на підставі заяви ДК "Газ України" відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби була винесена постанова ВП № 58668051 про повернення Наказу № 3 ДК "Газ України".

В цьому випадку повернення Наказів № 1, № 2, № 3 відбулось на підставі заяв ДК "Газ України", а не з підстав неможливості виконання рішення або заборони на відчуження на майно, у зв`язку з чим це не є підставою для поновлення строків для повторної подачі Наказів № 1, № 2, № 3 з дня повернення цих Наказів ДК "Газ України". Фактично, строк для подачі Наказів № 1, № 2, № 3 закінчився в 2019 році.

Відповідно, дії відповідача з винесення постанови ЗВП № 62598000 від 17.07.2020 про арешт коштів позивача на підставі Наказів № 1, № 2, № 3, строк пред`явлення яких до виконання сплинув ще у 2019 році, вчинені поза межами повноважень приватного виконавця, не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та є неправомірними.

Ухвалою суду від 03.08.2020 позов було залишено без руху для усунення недоліків (а.с. 12-13). У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України (а.с. 26-27).

Також цією ухвалою витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження ЗВП № 62598000 та встановлений строк подання витркбуваних судом документів - до 18 серпня 2020 року.

Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року до відповідача було застосовано заходи процесуального впливу - наладено штраф у розмірі 2102,00 грн (а.с.34-35).

20 серпня 2020 року судове засідання відкладено на 25 серепня 2020 року у зв`язку з неявкою сторін та не надання відповідачем доказів, витребуваних документів.

21 серпня 2020 року представником позивача додано до матеріалів справи копії постанов відповідача про арешт майна боржника від 17.07.2020 та про розшук майна боржника від 27.07.2020 за ЗВП № 62598000 (а.с. 50-58).

25.08.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення (підписані ЕЦП), в яких останній зазначив, що у приватного виконавця Щербакова І.М. перебувають на виконанні виконавчі провадження № 62597669, № 62597704, № 62597739 та № 62597777,16.07.2020 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень та 16.07.2020 дані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №62598000.

При поверненні Наказу Господарського суду Луганської області у справі №9/5014/969/2012 (5/65/2011) від 04.04.2016 у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу у пункті 3 державний виконавець зазначив строк пред`явлення даного виконавчого документа - до 16.07.2023.

До відповідача заяву про примусове виконання Наказу Господарського суду Луганської області стягувачем було подано 16.07.2020.

Під час подання заяви про відкриття виконавчого провадження стягувачем була надана копія постанови про повернення виконавчого документу стягувачу №58667811 від 16.07.2020. Таким чином перед відкриттям приватний виконавець Щербаков І.М. пересвідчився в строку пред`явлення виконавчого документу та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі Наказу Господарського суду Луганської області у справі №9/5014/969/2012 (5/65/2011) від 04.04.2016.

При поверненні Наказу Господарського суду Харківської області у справі №913/869/14 від 29.02.2016 у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу у пункті 3 державний виконавець зазначив строк пред`явлення даного виконавчого документа - до 16.07.2023.

До відповідача заяву про примусове виконання Наказу Господарського суду Луганської області стягувачем було подано 16.07.2020.

Під час подання заяви про відкриття виконавчого провадження стягувачем була надана копія постанови про повернення виконавчого документу стягувачу №58668051 від 16.07.2020. Таким чином перед відкриттям приватний виконавець Щербаков І.М. пересвідчився в строку пред`явлення виконавчого документу та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі Наказу Господарського суду Харківської області у справі №913/869/14 від 29.02.2016.

При поверненні Наказу Господарського суду Луганської області у справі №913/518/13-г від 07.12.2016 у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу у пункті 3 державний виконавець зазначив строк пред`явлення даного виконавчого документа - до 16.07.2023.

До відповідача заяву про примусове виконання Наказу Господарського суду Луганської області стягувачем було подано 16.07.2020.

Під час подання заяви про відкриття виконавчого провадження стягувачем була надана копія постанови про повернення виконавчого документу стягувачу №58667869 від 16.07.2020. Таким чином перед відкриттям приватний виконавець Щербаков І.М. пересвідчився в строку пред`явлення виконавчого документу та виніс постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі Наказу Господарського суду Луганської області у справі №913/518/13-г від 07.12.2016.

Також відповідач зазначив, що відповідно вимог ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" не являється державним органом, отже до виконавчих документів, стягувачем відповідно яким є Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", застосовується загальний строк подання до виконання, а саме: три роки.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На виконання вимог ч. 3 ст. 264 Цивільного кодексу України після переривання перебіг строків починається заново.

Відповідач вважає, що виходячи з буквального тлумачення вимог ч. 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" та ч. 3 ст. 264 Цивільного кодексу України, строк на подання Наказів № 1, № 2 та № 3 почався заново у зв`язку з поданням їх до виконання до Департаменту державної виконавчої служби 19.03.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Тобто, частина 5 ст. 12 Закону У країни "Про виконавче провадження" встановлює, з якого саме моменту розпочинається заново відлік поновлених строків.

Більше того, навіть якщо слідувати позиції позивача, строк на подання Наказів № 1, № 2 та № 3 почався заново у зв`язку з моменту поданням його до виконання до Департаменту державної виконавчої служби 19.03.2019, тому кінцевим строком подання їх до виконання є дата, не раніше 19.03.2022.

Також відповідач зазначив, що з даними обґрунтуваннями боржник звертався зі скаргою до Господарського суду Луганської області. Ухвалою від 07.08.2020 у задоволенні скарги ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на рішення приватного виконавця Щербакова І.М. з виконання наказу Господарського суду Луганської області від 04.04.2016 у справі №9/5014/969/2012 - відмовлено. До Господарського суду Харківської області. Ухвалою від 12.08.2020 відмовлено в задоволенні скарги ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця Щербакова І.М. від 16.07.2020 ВП № 62597739 - відмовлено. До Господарського суду Луганської області. Ухвалою під 07.08.2020 у задоволенні скарги ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на дії приватного виконавця Щербакова І.М. з виконання наказу Господарського суду Луганської області від 07.12.2016 у справі №913/518/13-г - відмовлено.

Вищевказані обставини відомі скаржнику, тому ним свідомо було подано безпідставну скаргу, що є зловживанням боржником своїми процесуальними правами.

Частинами другою та третьою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Тому дії приватного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів ЗВП №62598000 від 17.07.2020 є законними та обґрунтованими, повністю відповідають вимогам законодавства України, а скарга, на думку відповідача, подана позивачем (боржником по справі) не з метою захисту порушених прав, а лише з метою ухилення від зобов`язань за виконавчим документом, що в свою чергу є результатом свідомого зловживання боржником своїми процесуальними правам.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справ без його участі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

З урахуванням вимог ч.9 ст. 205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшо висновку про необгрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступні обставини справи.

ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" (ідентифікаційний код юридичної особи 33270581) зареєстровано як юридична особа 24.12.2004 за № 0000337.

Судом встановлено, 17.07.2020 приватним виконавцем Щербаковим І.М. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 62598000 винесено оскаржувану постанову про арешт коштів боржника, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках у банках, які відкриті позивачем, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, мінімальних витрат даного зведеного виконавчого провадження 490927699,70 грн (а.с. 3-5).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 лютого 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) та Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403).

За визначенням статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404 регламентовано, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 1-1 частини першої статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі судових наказів.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону № 1404).

Частиною першою статті 18 Закону № 1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Абзацом другим частини першої статті 19 Закону № 1404 встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404 встановлює, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону № 1404 у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 56 Закону № 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону № 1404 арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 статті 56 Закону № 1404 визначено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Тобто, Законом № 1404 передбачено підстави для винесення виконавцем постанови про арешт майна (коштів) боржника, а саме винесення її під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

В позовній заяві, як на підставу для скасування спірної постанови про арешт майна боржника ЗВП №62598000, позивач посилається на те, що кінцевий строк пред`явлення Наказів № 1, № 2, № 3 сплинув ще у 2019 році.

З такими доводами позивача суд не погоджується з огляду на таке.

Згідно з ч. 5 ст. 37 Закону № 1404 повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону № 1404 встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Таким чином, Накази № 1, № 2, № 3 та № 4 підлягали пред`явленню у встановлені цим Законом строки, тобто наказ №9/5014/969/2012 від 04.04.2016 - до 05.04.2017, наказ №913/869/14 від 21.12.2017 - до 16.12.2017, наказ №913/869/14 від 29.02.2016 - до 17.02.2017, наказ №913/518/13-г від 07.12.2016 - до 22.11.2019.

Сторонами не заперечувалось те, що Накази № 1, № 2, № 3 та № 4 пред`явлено до виконання до закінчення строку їх пред`явлення, про що 19.03.2019 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби винесено відповідні постанови та відкрито виконавчі провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, в силу п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону № 1404 строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин, зважаючи на пред`явлення стягувачем Наказів № 1, № 2, № 3 та № 4 до виконання, трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався. Після переривання перебіг строку поновлюється.

При цьому, ч. 5 ст. 12 Закону № 1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Зазначені положення законодавства визначають момент, з якого встановлюється строк пред`явлення виконавчого документу до виконання у двох визначених законом випадках.

Разом з тим, зазначеною нормою не виключається та не обмежується можливість переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у разі повернення його стягувачу з інших підстав.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.37 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо зокрема стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону № 1404 повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що стягувачем було своєчасно пред`явлено до виконання Накази № 1, № 2, № 3 та № 4; на цій підставі було відкрито виконавчі провадження, отже, строк пред`явлення виконавчих документів до виконання перервався, після переривання перебіг строку поновився; повернення виконавчих документів за заявою стягувачу згідно постанов від 16.07.2020 не позбавило останнього права повторно пред`явити Накази № 1, № 2, № 3 та № 4 до виконання, про що приватним виконавцем 16.07.2020 було прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62597669, ВП №62597704, ВП №62597739 та ВП №62597777.

Тобто повторне пред`явлення наказів до виконання було здійснене стягувачем з додержанням строку, встановленого ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідний висновок також зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц.

Окрім того, судом встановлено, що ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" було подано скарги на постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №62597669, ВП №62597739 та ВП №62597777, з підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, однак ухвалами Господарського суду Харківської області від 12.08.2020 у справі № 913/869/14, Господарського суду Луганської області від 07.08.2020 у справі № 913/518/13-г, Господарського суду Луганської області від 07.08.2020 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) у задоволенні скарг було відмовлено (а.с. 68-76).

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для скасування спірної постанови про арешт майна боржника ЗВП №62598000.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Ірметова