Справа № 317/2040/20
Суддя: Мінгазов Р. В.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 317/2040/20
пр. № 2-а/317/34/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінгазова Р.В.,

при секретарі - Герман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Бочковського І.І., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Бочковського І.І., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 08.07.2020 року відносно нього було винесено постанову серії ДП18 № 735281, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про визнання позивача винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1020,00 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови 08.07.2020 р. об 15:50 год. у м. Запоріжжя на вулиці Руставелі, 15, гр. ОСОБА_1 проводив дорожні роботи, не обладнавши місце робіт відповідними дорожніми знаками, що порушує вимоги п. 1.5. ПДР та ДСТУ 8749 від 2017 р. Вважаючи вищезазначену постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності та нормам чинного законодавства, позивач звернувся з позовом до суду.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи попереджався своєчасно та належним шляхом, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов чи будь-яких пояснень та доказів до суду не надав.

Згідно ст. 205 ч. 9 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду,суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд ухвалив розглядати справу у спрощеному (письмовому) провадженні, згідно Глави 10, статті 263 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши всі докази у сукупності, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 08.07.2020 р. об 15:50 год. у м. Запоріжжя на вулиці Руставелі, 15, гр. ОСОБА_1 проводив дорожні роботи, не обладнавши місце робіт відповідними дорожніми знаками, що порушує вимоги п. 1.5. ПДР та ДСТУ 8749 від 2017 р.

Пункт 1.5 ПДР передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

З постанови не вбачається, яка саме дія та бездіяльність позивача створила небезпеку чи перешкоди для руху, загрозу життю або здоров`ю громадян, завдали матеріальних збитків, не наведено опису небезпеки, перешкоди, загрози, збитків та не встановлено кому саме завдано збитків, для кого створена небезпека, перешкода, загроза, а тому не зрозуміло як саме позивач порушив вимоги вказаного пункту ПДР.

Крім того, відповідачем у постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги ДСТУ 8749 від 2017 р., однак не зазначено які саме вимоги порушено, оскільки ДСТУ 8749 від 2017 р. «Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт» складається з 12 розділів, кожен з яких має від одного до двадцяти пунктів та підпунктів. Кожний із пунктів та підпунктів встановлює певне правило поведінки для певних категорій учасників дорожнього руху, тому кожний із них є правовою нормою, а отже інспектором не визначено, яка саме вимога була порушена позивачем.

В постанові зазначено, що позивач не обладнав проведення робіт відповідними дорожніми знаками, однак не вказано якими саме знаками позивач не обладнав проведення робіт.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 19 Конституції України орган державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та Законами України.

Нормами ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем до суду не надано відзиву на адміністративний позов, не надано будь-яких пояснень з приводу позову та доказів.

Таким чином, суд, ґрунтуючись на встановлених фактичних даних та на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні їх переконливості, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів порушення позивачем вимог ПДР України, тому постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 71, 140, 247, 251, 258, 288, 293 КпАП України, ст.ст. 2, 5, 6, 8-11, 72-77, 205, 241-246, 257, 258, 263, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Бочковського І.І., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 735281 від 08.07.2020 року і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КпАП України.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень КАС України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: Р.В. Мінгазов