Справа № 367/1454/20
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1454/20
Провадження №2-а/367/261/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

26 серпня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.

за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника СРППР № 3 Бучанського відділення Ірпінського ВП Головного управління поліції Кобзар Олексія Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 лютого 2020 року Відповідачем, після зупинки автомобіля Позивача «ВАЗ 21150» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на місці зупинки транспортного засобу винесено постанову, серії БАА № 764429 (далі - Постанова 764429) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за скоєння адміністративного праворушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідач стверджує, що позивачем було порушено вимоги пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху, а саме що «водій керував авто з брудненим заднім номерним знаком», що і стало підставою для зупинки автомобіля та подальшої перевірки полісу обов`язкового страхування.

Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Зазначена постанова винесена з істотним порушенням прав, тому що автомобіль був безпідставно зупинений, всупереч вимогам статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», де наведено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу поліцейським.

Жодних Правил дорожнього руху позивач не порушував, із Постановою № 764429 не згідний, про що і розписався в ній.

Зупинка Відповідачем автомобіля була безпідставною та незаконною, твердження про нібито «забруднений задній номерний знак» автомобіля грунтується виключно на припущеннях та власних переконаннях Відповідача та не відповідає дійсності, оскільки задній номерний знак автомобіля не був був забрудненим.

Таким чином, Відповідач, не виконуючи вимоги статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», де наведено вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу поліцейським, незаконно зупинив автомобіль, чим порушив права позивача.

У зв`язку з вищевикладеним, просив суд визнати протиправними дії начальника СРППР № 3 Бучанського відділення Ірпінського відділу поліції майора поліції Кобзар Олексія Івановича.

Скасувати постанову начальника СРППР № 3 Бучанського відділення Ірпінського відділу поліції майора поліції Кобзар Олексія Івановича від 17 лютого 2020 року серія БАА № 764429, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідачі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливо розглядати справу без їх участі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що 17 лютого 2020 року Начальником СРППР № 3 Бучанського відділення Ірпінського ВП Головного управління поліції Кобзар Олексієм Івановичем, після зупинки автомобіля «ВАЗ 21150» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на місці зупинки транспортного засобу винесено постанову, серії БАА № 764429, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за скоєння адміністративного праворушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 17.02.2020 о 16 год. 50 хв. ОСОБА_2 , керував автомобілем «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Ірпені Київської області із забрудненим заднім номером та не мав полісу обов`язкоовго страхування, чим порушив п.п. 2.9 «в».

Відповідно до п. 2.9 "в" ПДР України, водієві, зокрема, забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено завданням адміністративного судочинства захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскаржувана постанова згаданих відомостей не містить.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ході судового розгляду відповідачі доказів на спростування позовних вимог не надав, відзив на позов не подали, в судове засідання не з`явились без поважних причин.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, а отже постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає до скасування.

Статтею 62 Конституції України вказано, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, суд відмовляє позивачу у задоволенні заявленої ним вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, ч.3 ст. 286 КАС України визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, які можуть бути застосовані судом та серед яких відсутній такий спосіб як визнання протиправними дій.

Отже, застосування вищевказаних способів захисту у вигляді скасування спірної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є достатнім для відновлення порушеного права та законного інтересу позивача.

З огляду на це, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову в частині вимог про визнання дій протиправними відсутні, а отже задоволенню не підлягають.

З врахуванням вищевикладеного суд частково задовольняє позов.

У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,90, 122, 123, 241-246, 251 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника СРППР № 3 Бучанського відділення Ірпінського відділу поліції майора поліції Кобзар Олексія Івановича від 17 лютого 2020 року серія БАА № 764429, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Копії рішення направити сторонам для відому.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 186 КАС України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк