Справа № 739/520/20
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/520/20
Провадження № 2-а/739/15/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції СРПП №3 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Овсянника Олексія Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до сержанта поліції СРПП №3 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Овсянника О.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №031526 від. 19 квітня 2020 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаною постановою його було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною першою статті 121, частиною другою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 19 квітня 2020 року в м. Новгороді-Сіверському по вул. Базарній він керував транспортним засобом ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого були відсутні бризковики, передбачені конструкцією автомобіля, чим порушив п. 31.4.7 ПДР України, а також на законну вимогу не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 ПДР України. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки вона не містить посилання на докази, показання технічних приладів та засобів, на підставі якого відповідачем було зроблено відвідні висновки. Також зазначає, що він дійсно керував вказаним вище автомобілем, але жодних порушень не допускав, оскільки конструкцією його автомобіля бризковики не передбачені, при цьому він виконав зупинку свого автомобіля у встановленому правилами дорожнього руху автомобілі. До того ж співробітник поліції не зміг пояснити йому змін статей 268, 289 КУпАП, зазначених в оскаржуваній постанові.

Заяви та клопотання учасників справи

Судом учасникам справи, з урахуванням прикінцевих положень КАС України щодо продовження процесуальних строків на період дії в Україні карантину, було визначено строки для подання заяв по суті справи, зокрема відповідачу для подання відзиву на позов та заперечень, а позивачу для подання відповіді на відзив.

07 серпня 2020 року, враховуючи прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) №731-ІХ від 18 червня 2020 року, який набрав чинності 17 липня 2020 року, визначені учасникам справи строки для подання заяв по суті сплинули, при цьому станом на 20 серпня 2020 року як від позивача, так і від відповідача відповідні заяви до суду не надходили.

Процесуальні дії у справі

30 квітня 2020 року, після відкриття провадження у справі, судом було ухвалено залишити позовну заяву без руху для усунення її недоліків, а саме сплати судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп.

08 травня 2020 року позивачем недоліки позовної заяви усунуто, подано документ про сплату судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп.

У зв`язку з розглядом справи у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Як встановлено, 19 квітня 2020 року сержантом СРПП №3 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Овсянником О.В. (далі відповідач), який перебував на добовому чергуванні, на вул. Базарній у м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області було зупинено автомобіля марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач.

Відповідачем відносно позивача було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №031526 від 19 квітня 2020 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 121, частиною другою статті 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до обставин вчинених правопорушень позивач 19 квітня 2020 року о 16 год. 55 хв., по вул. Базарна у м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого були відсутні задні бризковики, передбачені конструкцією автомобіля, чим порушив пункт 31.4.7 е ПДР України, а також на законну вимогу водій не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив пункт 9.9 ПДР України (а.с. 7). Розгляд справ про вчинення вказаних правопорушень було здійснено відповідачем одночасно, на підставі статті 36 КУпАП, з накладенням одного адміністративного стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (а.с. 7).

З дослідженому у судовому засіданні відеозапису з місця зупинення позивача, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що саме відсутність бризковиків на автомобілі, яким керував позивач, була причиною зупинки останнього, при цьому сам позивач відсутність на його автомобілі бризковиків не заперечував, водночас вказав, що конструкцією його автомобіля відповідні бризковики не передбачені (а.с.14, 20).

Надаючи оцінку обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 КУпАП суд враховує наступне.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Підпунктом «е» пункту 31.4.7 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей як відсутність передбаченого конструкцією бампера або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Зі змісту наведених вище положень законодавства вбачається, що водій автомобіля може бути притягнутий до адміністративної відповідальної за частиною першою статті 121 КУпАП, за відсутність на автомобілі задніх бризковиків лише у випадку, коли вони передбачені конструкцією відповідного автомобіля.

З доданого до позовної заяви керівництва по експлуатації автомобіля ВАЗ 21063, зокрема розділу щодо обладнання кузова, вбачається, що задні бризковики не передбачені конструкцією цієї моделі автомобіля (а.с. 8-9).

Вказана обставин свідчить про відсутність в діях позивача порушення підпункту «е» пункту 31.4.7 ПДР України, що у свою чергу виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП.

З приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП суд зазначає, що даним законодавчим положенням передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як вбачається позивачу ставиться у провину те, що він не увімкнув на законну вимогу аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги пункту 9.9 ПДР України.

Підпунктом «б» пункту 9.9 ПДР України передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути увімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Підпунктом «ґ» пункту 9.1 ПДР України передбачено, що попереджувальними сигналами є увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з місця зупинення позивача, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що на автомобілі, яким керував позивач, після зупинення його співробітниками поліції, дійсно не було увімкнено аварійну світлову сигналізацію, що є порушенням підпункту «б» пункту 9.9 ПДР України

При цьому, вказане порушення правил користування таким попереджувальним сигналом як аварійна світлова сигналізація було вчинене позивачем вже після зупинення його автомобіля співробітниками поліції, а не при початку руху чи зміні його напрямку, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП у випадку притягнення особи до відповідальності за порушення правил користування попереджувальними сигналами. Це у свою чергу виключає наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП в цілому.

При цьому суд зазначає, що відповідальність за інші, не передбачені статтями 121-128, частиною першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 КУпАП порушення правил дорожнього руху, зокрема й за не увімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, передбачена статтею 125 КУпАП, як за інше порушення правил дорожнього руху.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено законності винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення, натомість позивачем подано докази, які свідчить про відсутність в його діях складу правопорушень, передбачених частиною першою статті 121 та частиною другою статті 122 КУпАП і відповідно про незаконність оспорюваної постанови.

Пунктом 3 частини першої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 247 КУпАП передбачено, серед іншого, можливість закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №031526 від 19 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною першою статті 121, частиною другою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 425 гривень, а справу про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених частиною першою статті 121, частиною другою статті 122 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень.

Судові витрати.

Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп. (а.с. 19), при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області, посадовою особою якого є відповідач у справі, необхідно стягнути в якості відшкодування понесених позивачем судових витрат на сплату судового збору 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 9, 76, 77, 90, 139, 229, 241-246, 251, 255, 262, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до сержанта поліції СРПП №3 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Овсянника Олексія Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №031526 від 19 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною першою статті 121, частиною другою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 425 гривень, а справу про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених частиною першою статті 121, частиною другою статті 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу вказаних правопорушень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області в якості відшкодування судових витрат 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Сержант поліції СРПП №3 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Овсянник Олексій Віталійович, місцезнаходження: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Губернська, 26

Суддя В.В. Чепурко