Справа № 160/6383/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року Справа № 160/6383/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛогвиненко В.М.
представника позивача представника відповідача Коваленко Д.П. Баранник О.В.
11.06.2020 року Приватне підприємство «УКРПРОМБУД ДНІПРО» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 09.07.2020 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 30).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведеного аналізу ЄРПН за жовтень 2019 року податковим органом встановлено, що ПП «УКРПРОМБУД ДНІПРО» складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну на постачання товарів/послуг на суму ПДВ 25 000 грн. Проте, згідно податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019 року до складу податкових зобов`язань з ПДВ вказану суму не включено. Отже, контролюючий орган помилково дійшов висновку, що підприємством занижено податкові зобов`язання із ПДВ на суму 25 000 грн., оскільки відсутній аналіз господарських операцій, внаслідок яких підприємством визначалися податкові зобов`язання з ПДВ. При цьому, відповідачем було проведено камеральну перевірку, проте предметом такої перевірки не може бути своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків та зборів. Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, у зв`язку з чим є неправомірним та підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні 20.08.2020 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
09.07.2020 року представником відповідача було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на те, що за результатами аналізу податкових зобов`язань, задекларованих в податковій декларації з ПДВ за жовтень 2019 року, та складених податкових накладних згідно даних ЄРПН, встановлено не включення до податкових зобов`язань жовтня 2019 року податкової накладної №3 в адресу ПП «УКРПРОМБУД ДНІПРО» на суму ПДВ 25 000,00 грн., за що передбачено застосування штрафної санкції. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, яке винесене на підставі висновків викладених в акті перевірки щодо порушення ПП «УКРПРОМБУД ДНІПРО» є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримала, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Приватне підприємство «УКРПРОМБУД ДНІПРО» зареєстровано 02.04.2018 року та перебуває на податковому обліку в Соборному управлінні Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9-10).
На підставі пп. 19-1.1.1. п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України, у порядку пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 Податкового кодексу України посадовою особою Соборного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПП «УКРПРОМБУД ДНІПРО» за жовтень 2019 року.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України, (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Порядок складання податкової накладної, порядок її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних регламентовано статтею 201 ПК України.
Відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України, виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Суд вважає, що виявлення в Єдиному реєстрі податкових накладних під час проведення камеральної перевірки податкової накладної, сума податку на додану вартість за якою не задекларована у поданій податковій звітній декларації з цього податку є саме тим випадком, який слід кваліфікувати, як виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних, що є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України.
Відтак, суд дійшов висновку, що при збільшенні ПП «УКРПРОМБУД ДНІПРО» спірним податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов`язання відповідачем порушено спосіб реалізації владних управлінських функцій.
Суд зазначає, що виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків та даних Єдиного реєстру податкових накладних не доводять склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку підприємства. Достовірність, повнота нарахування та сплати, зокрема, податку на додану вартість є предметом документальної перевірки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 804/6286/17 та від 01.10.2018 року у справі №821/1648/17.
Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, у даному випадку, встановивши наявність розбіжностей, які зазначені в акті перевірки та які, на думку відповідача, свідчать про заниження позивачем податкових зобов`язань, контролюючий орган мав повноваження на проведення документальної перевірки до предмету якого, як зазначено вище, віднесено своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.
Таким чином, контролюючий орган, проводячи камеральну перевірку позивача за результатами якої зроблено висновок про заниження податкових зобов`язань, діяв не у спосіб, передбачений Податковим кодексом України.
Щодо встановленого порушення та не включення до податкових зобов`язань податкової накладної №3 на суму ПДВ 25 000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, встановленими абзацом першим п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України.
Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (п. 6 розділу III Порядку № 21).
Отже, в податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складених на підставі первинних документів податкових накладних.
Згідно із ст.187.1 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 розділу V Порядку № 21 при заповненні рядка 1.1 та/або рядка 1.2 обов`язковим є подання (Д5) (додаток 5), що заповнюється в розрізі контрагентів.
У разі формування суми податкових зобов`язань за звітний (податковий) період на підставі податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних на дату подання декларації, відомості про такі податкові накладні зазначаються у таблиці 1.1 (Д5) (додаток 5).
Під час розгляду справи судом встановлено, що у зв`язку з тим, що податкові накладні за жовтень 2019 року не були зареєстровані через включення позивача до переліку ризикових, всі суми по податковим накладним, складеним по господарським операціям за цей період включені до складу податкових зобов`язань та в розрізі податкових накладних відображені в таблиці 1.1 (Д5) додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2019 року, в тому числі податкова накладна № 3 від 08.10.2019 року складена на ПАТ «ПРОМВИБУХПРОМ», що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні.
Також, про відображення в податковій звітності в повному обсязі господарської операції за 08.10.2019 року з ПАТ «ПРОМВИБУХПРОМ» підтверджується випискою банку за 08.10.2019 року, з якої вбачається, що вказаним підприємством на адресу позивача перераховано кошти у розмірі 150 000,00 грн. в тому числі ПДВ 25 000 грн., на підставі чого і була складена податкова накладна № 3 від 08.10.2019 року.
При цьому, посилання представника відповідача на податкову накладну №1 також складену у жовтні 2019 року на суму ПДВ 25 000,00 грн., суд вважає безпідставними, оскільки в акті перевірки відповідачем встановлено не включення до податкових зобов`язань жовтня 2019 року саме податкової накладної №3, а не №1.
Таким чином, висновки відповідача про заниження податкових зобов`язань через не включення до податкових зобов`язань сум ПДВ по податковій накладній № 3 від 08.10.2019 року спростовуються встановленими в ході розгляду справи обставинами.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2 102,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №295 від 09.06.2020 року (а.с. 8).
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 25.08.2020 року по 26.08.2020 року у відпустці, повний текст рішення суду складено 27.08.2020 року.
Керуючись ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 серпня 2020 року.

Суддя Н.Є. Сліпець