Справа № 400/1772/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 р. № 400/1772/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо нескладення подання до Управління Державної казначейської служби України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області про повернення ОСОБА_1 , 1961 року народження, помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 2 603,20 грн (дві тисячі шістьсот три грн 20 копійок); зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області сформувати подання до Управління Державної казначейської служби України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області про повернення ОСОБА_1 , 1961 року народження, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 2 603,20 грн (дві тисячі шістьсот три грн 20 копійок),-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про:

- визнання протиправною бездіяльності Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду Миколаївської області щодо не подання до Управління Державної казначейської служби України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області про повернення ОСОБА_1 , 1961 року народження, помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 2 603,20 грн (дві тисячі шістьсот три грн 20 копійок);

- зобов`язання Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду Миколаївської області сформувати подання до Управління Державної казначейської служби України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області про повернення ОСОБА_1 , 1961 року народження, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 2 603,20 грн (дві тисячі шістьсот три грн 20 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2019 року позивачкою при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , сплачено 1 відсоток від вартості нерухомого майна, а саме 2603,20 грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, хоча вона не є платником даного збору в розумінні п. 9 ст.1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", так як придбавала житло вперше. Таким чином, позивачка вважає, що має право на повернення сплаченої нею суми збору на обов`язкове пенсійне страхування у розмірі 2603,20 грн. Однак, на звернення позивачки до Южноукраїнського ОУПФУ в Миколаївській області з проханням вирішити питання про повернення позивачці збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, їй було відмовлено чим порушено права ОСОБА_1 , що і стало підставою для звернення позивачки з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 08.05.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.06.2020 року на виконаня ухвали суду від 08.05.2020 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано уточнену позовну заяву в якій в якості відповідача визначено Головне управління ПФУ в Миколаївській області (надалі - відповідач), із зазначенням власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та інформації про місцезнаходження оригіналів доказів, копії яких додані до позовної заяви.

Ухвалою від 09.06.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1772/20 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.06.2020 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що для нотаріального посвідчення нотаріусом договору купівлі - продажу нерухомого майна встановлено обов`язок сплати покупцем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % від суми, яка вказана у договорі купівлі продажу нерухомого майна, а тому сплата позивачкою збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 2603,20 грн. є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначив, що кошти пенсійного фонду використовуються органом виключно для цілей передбачених статтею 73 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", а тому повернення позивачці збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна з коштів Пенсійного фонду заборонено.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 18.08.2020 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 18.08.2020 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження.

Суд клопотання представника позивача задовольнив та на підставі частини 9 статті 205 КАС України, суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

26 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (надалі - Договір), а саме купівлі-продажу квартири загальною площею 43,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В.

При нотаріальному посвідченні Договору позивачкою сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 % вартості нерухомого майна, що становить 2603,20 грн. Вказане підтверджується копією квитанції від 20 грудня 2019 року № 24400156.

11 січня 2020 року позивачка звернулася до Южноукраїнського ОУПФУ в Миколаївській області із заявою щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 2603,20 грн., що становить 1% збору з операцій купівлі продажу нерухомого майна. Заява мотивована тим, що зазначена квартира є першим нерухомим майном, придбаним ОСОБА_1 .

Листом Южноукраїнське ОУПФУ в Миколаївській області від 14 січня 2020 року № 62/05.02 позивачці повідомлено про відсутність підстав для повернення вказаного збору. Зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо громадян, які купують житло вперше. Також роз`яснено, що підставою для звільнення від сплати збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна осіб, які купують житло і перебувають у черзі на одержання житла, є документ, виданий органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Оскільки позивачем не було подано документ, який би підтверджував факт придбання нею нерухомого майна вперше, тому підстав для повернення сплаченого збору немає.

Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року (надалі - Закон № 400/97) платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини 1 статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є, для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом № 400/97 врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 (надалі - Порядок).

Згідно з абзацом першим п. 15-1 Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (надалі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пп. 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Як свідчать матеріали справи, у цій справі будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Аналогічні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року (справа № 819/1498/17), 31 січня 2018 року (справа №819/1667/17), від 03 липня 2018 року (справа № 819/33/17).

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачкою доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сума сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання протиправною бездіяльності та забов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не подання до Управління Державної казначейської служби України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області про повернення ОСОБА_1 , 1961 року народження, помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 2 603,20 грн (дві тисячі шістьсот три грн 20 копійок).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області сформувати та направити подання до Управління Державної казначейської служби України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області про повернення ОСОБА_1 , 1961 року народження, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 2 603,20 грн (дві тисячі шістьсот три грн 20 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 25.08.2020 року.

Суддя Г. В. Лебедєва