Справа № 580/2227/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року справа № 580/2227/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

23.06.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, , Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ), в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка виразилась у неприйнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

2) зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ідентифікаційний код 00032684) прийняти рішення про призначення, нарахування та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № $50 від 21.10.2015, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму;

3) зобов`язати ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) видати наказ про виплату та виплатити одноразову грошової допомогу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 418 від 25.08.1999 військово-лікарської комісії УМВС в Черкаській області, його захворювання пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки Міжрайонної МСЕК № 2 від 19.08.2019 серії 12 ААБ № 464181 йому встановлено II групу інвалідності внаслідок захворювання, ТАК, пов`язаного з проходженням служби в ОВС та відповідно втрату професійної працездатності на 80%.

На підставі вищевикладеного, ним подано заяву до ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності, але листом № Ч-58 від 16.03.2020 його повідомлено про те, що спеціалісти Департаменту фінансово-облікової політики МВС України вважають, що діагноз, який був встановлений Міжрайонною МСЕК № 2 (м. Черкаси) та за яким йому встановлено II групу інвалідності, пов`язаний з травмою, отриманою в дитинстві, а не з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Тому наявність недоліків у медичних документах унеможливлює прийняття рішення МВС України про виплату одноразової грошової допомоги за наданими ним матеріалами.

Позивач вважає посилання на неможливість прийняття рішення МВС України про виплату йому одноразової грошової допомоги за наданими ним матеріалами відповідно до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, надуманими, недостовірними та безпідставними, а відмову у виплаті одноразової грошової допомоги передбаченої чинним законодавством України, незаконною.

Тому Позивач вимушений звернутись за захистом свого права до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Тимошенко В.П. від 30.06.2020 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 1 позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України на виконання доручення Державного секретаря МВС України спільно з відповідальними підрозділами апарату МВС України були розглянуті матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі-Порядок).

За повідомленням Департаменту фінансово-облікової політики МВС України (лист від 04.03.2020 № 7411/15-2020) встановлено, що під час розгляду матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України виявлено, що військово - лікарською комісією УМВС України в Черкаській області в свідоцтві про хворобу № 418 1999 року в розділі 8 („Короткий анамнез") прямо вказується, що ОСОБА_1 в дитинстві переніс травму тазу, що й призвело з плином часу до негативних наслідків у вигляді встановленої 20.08.2019 Міжрайонною МСЕК № 2 (м. Черкаси) II групи інвалідності при первинному огляді та безтерміново.

Враховуючи зазначене, у Департаменті охорони здоров`я та реабілітації МВС України вважають, що діагноз, який був встановлений Міжрайонною МСЕК № 2 (м. Черкаси) та за яким встановлено ОСОБА_1 групу інвалідності, пов`язаний з травмою, отриманою в дитинстві, а не з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що унеможливлює прийняття МВС України рішення за наданими матеріалами згідно з Порядком.

Отже, наявність зазначених недоліків унеможливлює прийняття МВС України рішення за надісланими матеріалами.

Відповідач 2 позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що Ліквідаційною комісією УМВС у Черкаській області здійсненні всі передбачені законодавством заходи щодо розгляду поданих позивачем документів. Крім того, позовна вимога про зобов`язання ліквідаційну комісію видати наказ про виплату і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу є некоректною з огляду на те, що Порядком №850, який поширюється на спірні правовідносини, не передбачено видання наказу на виплату одноразової грошової допомоги.

28.07.2020представником позивача подано відповідь на відзив, в якому він просить позов задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

06.09.1999 наказом № 204 о/с його було звільнено зі служби з посади заступника начальника управління - начальника відділу організації роботи зонального контролю та опрацювання оперативної інформації УДСБЕЗ УМВС за п. б ст. 64 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991.

Згідно до свідоцтва про хворобу №418 від 25.08.1999 військово-лікарської комісії УМВС в Черкаській області, захворювання позивача пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки Міжрайонної МСЕК № 2 від 19.08.2019 року серії 12 ААБ № 464181 йому було встановлено II (другу) групу інвалідності внаслідок захворювання, ТАК, пов`язаного з проходженням служби в ОВС та відповідно втрату професійної працездатності на 80% (довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках № 033762 серія 12ААА від 08.01.2020 року).

У зв`язку з цим, позивач звернувся до УМВС України в Черкаській області із заявою (вх. від 21.01.2020 №1/Ч-31) про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності.

До заяви додав копії: паспорта та РНОКПП; довідок МСЕК; довідки з НАСК "Оранта"; індивідуальної програми реабілітації та свідоцтва про хворобу; довідку з банку.

27.01.2020 УМВС України в Черкаській області складено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності на підставі п.3.2. Порядку №850.

Вказаний висновок разом поданими позивачем документами направлений Департаменту фінансово-облікової політики МВС України.

За наслідками розгляду цих документів Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 04.03.2020 №7411/15-2020 повернув матеріали до УМВС України в Черкаській області та зазначив, що під час розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВс України вказано про не належне оформлення медичних документів.

За повідомленням Департаменту фінансово-облікової політики МВС України (лист від 11.02.2020 № 4307/33) встановлено, що військово - лікарською комісією УМВС України в Черкаській області в свідоцтві про хворобу № 418 1999 року в розділі 8 („Короткий анамнез") прямо вказується, що ОСОБА_1 в дитинстві переніс травму тазу, що й призвело з плином часу до негативних наслідків у вигляді встановленої 20.08.2019 Міжрайонною МСЕК № 2 (м. Черкаси) II групи інвалідності при первинному огляді та безтерміново.

Враховуючи зазначене, у Департаменті охорони здоров`я та реабілітації МВС України вважають, що діагноз, який був встановлений Міжрайонною МСЕК № 2 (м. Черкаси) та за яким встановлено ОСОБА_1 групу інвалідності, пов`язаний з травмою, отриманою в дитинстві, а не з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.6 ст.23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

02 липня 2015 року прийнято Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

На виконання пункту 2 розділу II "Прикінцевих положень" Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №850, що набрав чинності з 31.10.2015.

Пунктом 1 Порядку №850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно з п.2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності (200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи).

Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду (далі - ВС) у подібній категорії справ щодо призначення одноразової грошової допомоги, викладену у постанові від 30.01.2018 у справі №822/1579/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкова для врахування судом.

Так, з аналізу викладених норм Порядку №850 ВС у вказаному рішенні вказав, що після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення - акти організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Отже, лист відповідача 1 від листом від 04.03.2020 №7411/15-2020 за наслідками розгляду документів позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги за змістом та формою не може вважатись "рішенням про відмову" у розумінні вищевикладених норм.

Відповідач 1 не прийнявши за результатом розгляду документів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, жодного з рішень та повернувши зазначеним листом відповідачу 2 матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, діяв всупереч вимогам п.9 Порядку № 850.

У вказаних правовідносинах відповідач 1 допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття одного з рішень, передбачених п.8 Порядку №850 рішень.

Тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України, яка виразилась у неприйнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача 1 призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, суд зазначає таке.

Повертаючи листом від 04.03.2020 №7411/15-2020 матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано про не належне оформлення медичних документів.

Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, а саме: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги. Підстави, з якої виходив відповідач, відмовляючи позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, вказана норма не містить. Отже, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч.6 ст.23 Закону №565-XII (пункти 19, 20 постанови ВС від 13.02.2018).

Оскільки відповідач не навів, визначених у пункті 14 Порядку №850 підстав для відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку про наявність у нього права на призначення такої допомоги.

Крім того суд звертає увагу, що в медичних документах позивача, а саме у свідоцтві про хворобу №418, зазначено, що причиною втрати працездатності та встановлення інвалідності є захворювання, «ТАК» пов`язане з проходженням ОСОБА_1 служби в ОВС. Що ж до травми дитинства, то там написано так: «в дитинстві хворий переніс травму тазу/точно вказати не міг/. Після проведеного лікування стан покращився.».

Таким чином, суд зазначає, що висновок Департаменту фінансово-облікової політики МВС України зазначений в листі від 11.02.2020 № 4307/33, про те, що в свідоцтві про хворобу № 418 1999 року в розділі 8 („Короткий анамнез") прямо вказується, що ОСОБА_1 в дитинстві переніс травму тазу, що й призвело з плином часу до негативних наслідків у вигляді встановленої 20.08.2019 Міжрайонною МСЕК № 2 (м. Черкаси) II групи інвалідності при первинному огляді та безтерміново, є безпідставним.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

На підставі абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд наголошує, що відповідно до ст.13 Європейської конвенції з прав людини кожен, чиї права, свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача 1 полягає у неприйнятті ним жодного з рішень, які передбачені п.9 Порядку № 850, виконуючи завдання адміністративного суду, передбачене у ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача відповідно до вимог п.9 Порядку № 850 прийняти рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 21.01.2020 з доданими документами, в якому мають бути чітко зазначені визначені законом підстави щодо вказаного у ньому результату її вирішення.

При цьому зобов`язання відповідача 1 саме призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, як того просить позивач у позові, є втручанням у його дискреційні повноваження, що не відповідає завданню адміністративного суду. Тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Також, зважаючи, що листом від 04.03.2020 №7411/15-2020 матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги повернуті відповідачу 2, для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача 2 повторно надіслати відповідачу 1 заяву позивача з доданими документами та висновок щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області видати наказ про виплату та виплатити одноразову грошової допомогу ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 850, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, до прийняття рішення МВС України за наслідками розгляду заяви позивача від 21.01.2020 з доданими документами, позовна вимога про видачу наказу про виплату та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 850, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму є передчасною та задоволенню не підлягає.

У зв`язку із вищевикладеним суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у вищевказаних частинах.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, яка виразилась у неприйнятті рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд.10; ) в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) надіслати до Міністерства внутрішніх справ України заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) від 21.01.2020 з доданими документами та висновок щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд.10; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) від 21.01.2020 з доданими документами про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 2 групи інвалідності і прийняти відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" та п.9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається у вищевказаний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21.08.2020.

Суддя В.П. Тимошенко