Справа № 463/2288/20
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/2288/20
Провадження №2-а/463/74/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 1 батальйону ПП у м. Львові УПП у Львівській області ДПП Альфавіцького Мирослава Степановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕАК № 2185982 від 02.03.2020р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП України та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовує тим, що 02.03.2020р. інспектором патрульної поліції винесено оскаржувану постанову, згідно з якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він 02.03.2020р. о 10.36 год. в м. Львові на вул. Хмельницького, 253, керуючи автомобілем Нісан, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР України. Вважає таку постанову необґрунтованою, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності. Зокрема, мав намір підібрати пасажира біля правого краю проїзної частини, що не заборонено дорожнім знаком 5.11, а сам дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» був загороджений іншим великогабаритним учасником дорожнього руху, що не давало змоги побачити цей знак. При цьому, дублююча дорожня розмітка 1.24 на даній ділянці дороги відсутня. Про вказане повідомляв працівнику поліції, однак останній на такі пояснення не зважав. Крім того, працівники поліції допустили процесуальні порушення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме розглянули справу на місці вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням відповідного органу та без надання часу на реалізацію відповідних прав. Тому, просить скасувати згадану вище постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 17.03.2020р. відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги заперечує. Зокрема, позивач здійснював рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, що є порушенням вимог п. 17.1 ПДР України. Оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог процесуального та матеріального права, а факт вчинення правопорушення підтверджується зібраними доказами, внаслідок чого в задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З постанови серії ЕАК № 2185982від 02.03.2020р., копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.6-7), вбачається, що позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., у зв`язку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що позивач 02.03.2020р. о 10.36 год. в м. Львові на вул. Хмельницького, 253, керуючи автомобілем Нісан, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В п. 2.4 мотивувальної частини рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. Конституційний Суд України на основі аналізу положень глави 22 КУпАП в системному зв`язку з положеннями його глави 17 зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, де міститься проаналізоване Конституційним Судом України словосполучення «на місці вчинення правопорушення», протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, оскільки за ч. 3 ст. 122 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається, а стягнення відповідно до ст. 258 КУпАП накладається на місці вчинення правопорушення, позивач помилково вважає, що справа підлягала розгляду за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Тому, розглянувши справу на місці вчинення правопорушення працівник поліції не порушив процедури провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Аргументи позову про неможливість позивачем реалізувати свої права в межах даного провадження також не знайшли свого підтвердження, оскільки жодних доказів, які б підтверджували такі обставин останній не надав та крім цього, навіть не конкретизував які саме права він не зміг реалізувати і якими саме діями (бездіяльністю) працівники поліції обмежили його в реалізації цих прав.

За змістом п. 17.1 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі) на цій смузі.

Відповідно до Розділу 33 ПДР України Дорожній знак 5.8 позначає «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів». Дорога, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Виняток із правила, закріпленого в п. 17.1 ПДР України міститься у п. 17.2 ПДР України. Зокрема, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду адміністративної справи № 337/3389/16-а в постанові від 30.05.2018р. зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного Верховний Суд відмітив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, окрім як доводів, викладених в оскаржуваній постанові, матеріали справи не містять жодних доказів про вчинення позивачем інкримінованого правопорушення, тоді як встановлені судом обставини свідчать про протилежне.

Так, до матеріалів справи позивачем в електронному виді долучено відеозапис обставин події, згідно якого вбачається, що на ділянці дороги з правої сторони розташований великогабаритний транспортний засіб, внаслідок чого оглядовість дорожнього знаку 5.8 обмежена. Також, на цій ділянці дороги відсутня дорожня розмітка, яка б вказувала, що крайня права смуга призначена для руху маршрутних транспортних засобів.

Більше того, виходячи з обставин справи про адміністративне правопорушення, позивач ствердив, що заїжджаючи на таку смугу мав намір здійснити посадку пасажира, тобто скористатись винятком, передбаченим п. 17.2 ПДР України, який дозволяє в такому випадку заїжджати на смугу для маршрутних транспортних засобів.

Водночас, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, дана обставина не досліджувалась взагалі, та крім цього працівник поліції навіть не намагався зібрати доказів, які б по-перше, спростовували дане твердження, а по-друге, підтверджували версію про вчинення позивачем вказаного правопорушення. Зокрема, не вчинялось жодних дій, направлених на встановлення свідків вчинення інкримінованого правопорушення. А в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП саме працівник поліції зобов`язаний був зібрати докази, які підтверджують вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Вказане в сукупності свідчить про те, що вина позивача у вчиненні інкримінованого йому правопорушення належними і допустимими доказами не доведена, а відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов відповідно задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що даним рішенням скасовується постанова працівника поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 122, 247, 251, 268, 279, 280, 288, 293 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2185982 у справі про адміністративне правопорушення від 02.03.2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідач: Інспектор роти № 4 1 батальйону ПП у м. Львові УПП у Львівській області ДПП Альфавіцький Мирослав Степанович, адреса місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя: Леньо С. І.