Справа № 520/8510/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2020 р. № 520/8510/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Бідонько А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Богодухівське об`єднане управління Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківської області та Богодухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківської області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно частини 3 ст.59 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-УШ від 3 жовтня 2017 р. до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП, який набрав чинності з 01.10.2017р.

- Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківської області та Богодухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківської області здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначається, що він неодноразово звертався до різного рівня відділів Управління Пенсійного Фонду України про перерахунок йому пенсії, відповідно до частини 3 ст.59 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-УШ від 3 жовтня 2017 р. до Закону України «Про статус га соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП, який набрав чинності з 01.10.2017 р. 30 травня 2020 р. позивачем отриманий лист ГУ УПФУ у Харківській області від 19 травня 2020 р. з вихідним номером 3154/Д-2000-20 про розгляд його чергового звернення до ГУ ПФУ в Харківській області та відмову у перерахунку пенсії з І жовтня 2017 р. Зазначеним листом від 19.05.2020 р. Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області відмовлено позивачу у перерахунку пенсії відповідно частини 3 ст.59 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-УШ від 3 жовтня 2017 р. до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП, який набрав чинності з 01.10.2017 р. Вважає таку відмову у проведенні перерахунку як особі, яка є ліквідатором аварії па ЧАЕС, протиправною, у зв`язку із чим просить суд вимоги заявленого позову задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач 23.07.2020 року надав відзив на позов, в якому проти вимог заявленого позову заперечував.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов`язків призваного на військові збори при ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено за матеріалами справи, ОСОБА_1 , є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1), що підтверджується експертним висновком №3163 від 17 жовтня 1991 р. Харківської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. пенсійного посвідчення від 26.02.2020 р., посвідченням серії НОМЕР_1 від 10.09.1998 р. та серії НОМЕР_2 від 3 грудня 2019 р. (а.с. 13 , 15)

ОСОБА_1 у період з 04.03.1987 р. по 01.08.1987 р. приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки №230 від 6 лютого 2020 р. МСЕК та довідки до акта огляду від 6.02.2020 р. друга група інвалідності встановлена позивачу безстроково, ступінь втрати професійної працездатності становить 70 відсотків (а.с. 16-19).

Згідно довідки МСЕК ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності - безстроково з причини захворювання, пов`язаного з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в якості військовозобов`язаного, призваного районним військовим комісаріатом на спеціальні збори із зазначеною метою.

Зазначене підтверджується: мобілізаційним приписом від 14 квітня 1984 р., довідкою №624/47 від 1 серпня 1987 р. командира військової частини 960 ОВТ, що ОСОБА_1 був призваний на учбові збори Богодухівським РВК Харківської області з 4 березня 1987 р. по 1 серпня 1987 р., (позивач виконував обов`язки у військовій частині 151 день), військовим квитком серії НОМЕР_3 від 21 серпня 1973 р., згідно якого з 4 березня 1987 р. по 01 серпня 1987 р. позивач виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в тридцяти кілометровій зоні та отримав дозу опромінення у 9,78 бер, карткою солдат та сержантів обліку доз радіоактивного опромінення (а.с. 2-30).

Вважаючи, що він, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також те, що йому, починаючи з 01 жовтня 2017 року, Богодухівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Харківської області державна пенсія нарахована та виплачується не правильно, позивач звернувся до відповідачів із заявами про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Як встановлено за матеріалами справи, Богодухівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» на звернення Позивача від 16.04.2020 надав відповідь від 28.04.2020 № №2508-3154/Д-02/8-2000/20, в якій повідомлено заявника про те, що з 01.07.2019 року ОСОБА_1 був проведений перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 р. № 543 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", після якого розмір пенсії Довжика з 06.02.2020 року становить 9320,45 грн. з яких 8235,65 грн. - основний розмір пенсії від середнього заробітку, 655,20 грн. - підвищення інвалідам армії, прирівняним до інвалідів війни 2 групи, 379,60 грн. - додаткова пенсія інвалідам 2 гр. внаслідок Чорнобильської катастрофи; 50,00 грн. - цільова допомога 3 групи, 1296,94 грн. - державна адресна допомога інваліду 3 групи) (а.с.35-36).

Судом також встановлено, що листом ГУ УПФУ у Харківській області від 19 травня 2020 р. (вих. № 3154/Д-2000-20) Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії відповідно частини 3 ст.59 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-УШ від 3 жовтня 2017 р. до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП, який набрав чинності з 01.10.2017 р.

Зазначеною відповіддю, ОСОБА_1 повідомлено, що, починаючи з 01.05.2020 року йому проведено перерахунок пенсії відповідно до Постанови КМУ "Деякі питання підвищення пенсійних виплаті надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" від 01.04.2020 р. № 251 розмір пенсії позивача дорівнює 10226,37 грн. (а.с. 41-42).

Вважаючи оскаржувану відмову від 19 травня 2020 р. Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківської області та Богодухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківської області від 28 квітня 2020 р. «Про відмову в перерахунку пенсії» незаконними та такими, що порушують його право на соціальний захист, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

По суті спірних правовідносин судом зазначається наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною шостою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Частиною 7 вказаної статті закріплено, що строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

При цьому, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796).

Положення статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стосуються військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою статті 59 Закону №796 (у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року) було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, у частині третій статті 59 Закону №796 (у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року), було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Проте, у частині третій статті 59 Закону №796 (у редакції , чинній з 01 жовтня 2017 року), передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Таким чином, з 01.10.2017 розширено у межах певної категорії військовослужбовців перелік осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме, окрім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, також на осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, та осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Водночас, незмінною залишилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період, як визначення певної категорії серед всіх військовослужбовців, на яких розповсюджується норма статті 59 Закону № 796-ХІІ.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо застосування вказаної норми права до осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не перебуваючи на дійсній строковій військовій службі.

Судовим розглядом встановлено, що позивач проходив службу в Радянській армії. В подальшому, позивач з 04.03.1987р. по 01.08.1987р. проходив військові збори як військовозобов`язаний у складі військової частини 960 (ОВТ) та приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою №624/47 від 01.08.1987 року та військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с. 21-22).

Вирішуючи дану справу, суд звертає увагу на рішенням Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25.04.2019, згідно з яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Словосполучення дійсної строкової, що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У Рішенні Конституційного Суду України наголошується, що закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги, а статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлюється військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус.

Вирішуючи порушені в конституційних скаргах питання, Конституційний Суд України зазначив, що аналіз положень статей 16, 17 Конституції України дає підстави для висновку, що особи, які під час проходження військової служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту. За Конституцією України посилений соціальний захист вказаних категорій осіб вимагає від держави виконання обов`язку визначати такий обсяг їх соціального забезпечення, який гарантуватиме їм гідні умови життя, а також повне відшкодування заподіяної шкоди.

Конституційний Суд України звернув увагу, що держава може встановлювати певні відмінності щодо рівня соціального захисту вказаних категорій осіб, однак визначені законом відмінності не повинні: допускати жодних невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, містити ознак дискримінації при реалізації зазначеними особами права на соціальний захист та порушувати сутність права на соціальний захист, а обґрунтування механізму нарахування соціальних виплат має відбуватись із урахуванням критеріїв пропорційності та справедливості.

Таким чином, на думку Конституційного Суду України, законодавець не забезпечив певні категорії військовослужбовців, які виконують конституційно значущі функції щодо захисту Вітчизни, особливими умовами соціального захисту, обсяг яких має передбачати гідні умови їх життя й повне відшкодування заподіяної шкоди, чим порушив сутність конституційного права на соціальний захист, конституційні гарантії щодо безумовного забезпечення належного рівня їх соціального захисту.

Згідно статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відтак, саме з 25.04.2019 р. у позивача виникло право на відповідний перерахунок його пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана відмова відповідача, викладена у листі від 19.05.2020 року у перерахунку пенсії ОСОБА_1 не відповідає приписам чинного законодавства, а тому є протиправною.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідачів провести з 01.10.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд зазначає, що право на перерахунок пенсії у позивача виникло з 25.04.2019 р., тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення №1-р(II)/2019 від 25.04.2019.

За таких обставин, з огляду на висновки суду щодо протиправності оскаржуваного рішення, суд вважає, що належним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 25.04.2019 року, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст. 59 ЗУ Про статус та соціальний захист осіб, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, п. 9-1 Постанови КМУ від 23.11.2011р. №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п.п. 2-3 Постанови КМУ від 15.11.2017р. № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням проведених виплат.

Стосовно посилань відповідача - ГУ ПФУ у Харківській області на відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки після прийняття Конституційним Судом України рішення до діючого законодавства не були внесені зміни, суд вважає вказані доводи не обґрунтованими з підстав того, що словосполучення дійсної строкової, що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII, визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення №1-р(II)/2019 від 25.04.2019, при цьому для застосування ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи після прийняття рішення Конституційним Судом України, внесення змін до Закону не є обов`язковою умовою.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись статтями 2 6-11, 14, 77, 263, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022), Богодухівського об`єднаного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (площа Поштова, буд. 7, м. Богодухів, Харківська область, 62103) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківської області та Богодухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківської області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, відповідно частини 3 ст.59 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-УШ від 3 жовтня 2017 р. до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП, який набрав чинності з 01.10.2017р.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківської області та Богодухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, з 25.04.2019 року, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, згідно до ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням проведених виплат.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 серпня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.