Справа № 600/645/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 серпня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/645/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Чернівецької області щодо проведення вимірювань (зважування) без дотримання положень Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року, Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом МІ України від 28.07.2016 року № 255, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22.08.2016 року за № 1171/29301, Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року 1567, - щодо неналежного облаштування пересувного пункту габаритно-вагового контролю із застосуванням вимірювальних технічних приладів без свідоцтва про повірку засобів вимірювальної техніки, декларації про відповідність таких засобів вимірювальної техніки, сертифікатів перевірки типу, сертифікатів відповідності із додатками, щодо не надання довідки про результати габаритно-вагового контролю та копій інших оформлених письмових документів на місці водію - власнику вантажу, щодо проведення розгляду справи у відсутності особи та її неналежного повідомлення;

- скасувати постанову посадової особи Управління Укртрансбезпеки у Чернівецький області про застосування адміністративно - господарського штрафу №174924 СЕ від 16.04.2020 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи питання щодо визначення предмета спору в частині визнання дій протиправними щодо здійснення габаритно-вагового контролю суд зазначає, що позивачем обрано неефективний (передчасний) спосіб захисту за наявності альтернативного ефективного способу захисту порушеного права. Звертаючись до суду позивач в змісті позову пов`язує вказані протиправні дії не тільки з постановою посадових осіб відповідача №174924 СЕ від 16.04.2020 року (як наслідкового рішення), а й з розрахунком плати за проїзд транспортного засобу.

Так, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення права було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд зазначає, що самі по собі дії щодо проведення зважувань вантажу, як наслідок складання розрахунку плати за проїзд не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 по адміністративній справі N 803/3/18 зроблено висновок, що розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд виходить з того, що правовідносини (дії) щодо проведення зважування вантажу, як наслідок в причинному зв`язку складання розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами є цивільно-правовими, а тому оцінка такому розрахунку та діям відповідача під час складення відповідних документів підлягають розгляду в порядку господарського або ж цивільного судочинства, в залежності від суб`єктного складу учасників справи.

Вирішуючи питання про процесуальну «можливість» розгляду заявлених позивачем позовних вимог суд дійшов висновку, що загальні і спеціальні правила, які встановлені нормами КАС України полягають в тому, що предметна юрисдикція адміністративних справ не може бути змінена у випадку звернення з позовними вимогами, які викладені в одному адміністративному позові, незважаючи на те, що першоджерелом є одні і ті ж правові відносини.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень в частині проведення вимірювання (зважування) вантажу, що є підставою для складення розрахунку спати за проїзд в даному випадку не є публічно-правовим спором, та не може вирішуватися адміністративним судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Системний аналіз наведеного вище в контексті встановлених обставин справи, дає підстави дійти до висновку про закриття провадження в частині позовних вимог щодо визнання дій протиправними по нарахуванню плати за проїзд, відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, в частині позовних вимог - щодо визнання протиправними дій посадових осіб Управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області по проведенню габаритно-вагового контролю та нарахуванню плати за проїзд.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Боднарюк