Справа № 640/19587/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 серпня 2020 року №640/19587/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Шрамко Ю.Т., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України,

Національної гвардії України

про визнання нечинним та скасування наказу, визнання нечинним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії та визнання недійсним запису про звільнення

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі по тексту відповідач 1), Національної гвардії України (далі по тексту відповідач 2), в якому просить:

- визнати нечинним та скасувати наказ Командувача Національної гвардії України по особовому складу від 17 серпня 2018 року №125 о/с про звільнення у запас без права носіння військової форми одягу ОСОБА_1 ;

- визнати нечинним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 серпня 2018 року №210 про припинення (розірвання) контракту про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення;

- поновити ОСОБА_1 на посаді командира відділення тяги та підвозу 1-го гаубичного артилерійського взводу 3-ї гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону (змішаного) військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальне і грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення;

- визнати недійсним запис про звільнення з військової служби, зроблений в військовому квитку ОСОБА_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зробити дублікат військового квитка без запису про його звільнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 17 травня 2016 року він уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ України був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України строком на 5 років.

З моменту укладення контракту та до моменту звільнення, як вказує позивач, він проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення тяги та підвозу гаубичного артилерійського взводу 3-ї гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону.

27 серпня 2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 вказаний вище контракт припинено з підстав систематичного невиконання його умов позивачем відповідно до підпункту «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Позивач з вказаним наказом не погоджується з огляду на те, що в порушення вимог законодавства, як зазначає позивач, не проводилось його атестування та його не повідомлено про припинення контракту.

Крім того, позивач зазначає й про те, що на його думку контракт з ним припинено безпідставно, оскільки будь-яких наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності раніше до відома позивача не доводилось.

Також, позивач вказує на те, що про існування наказу про звільнення він дізнався у листопаді 2018 року.

Вказані обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача 1 послався на те, що у встановленому законодавством порядку проводилось атестування позивача, матеріали атестування були надані для розгляду на засіданні атестаційної комісії військової частини НОМЕР_1 , проте, позивач з цими матеріалами ознайомлюватись відмовився та на засідання атестаційної комісії не з`явився.

Крім того, представник відповідача 1 наголосив на тому, що наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 03 липня 2018 року №757 та від 27 липня 2018 року №859, проте позивач відмовився від ознайомлення з ними, про що були складені відповідні акти.

Також ,у відзиві на позовну заяву вказано, що до висновку службового розслідування від 18 липня 2018 року долучено аркуш бесіди з позивачем, який підписаний ним особисто.

Більш того, представник відповідача 1 також послався й на те, що за неодноразові систематичні факти порушення військової дисципліни згідно даних службової картки, позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності в період з 13 травня 2018 року по 16 серпня 2018 року чотири рази.

Згідно наказів від 03 липня 2018 року №757 та від 27 липня 2018 року №859 позивачу оголошено дисциплінарні стягнення у виді догани та суворої догани, тобто, на переконання представника відповідача 1, підтверджено систематичність у порушенні військової дисципліни з боку позивача, що, відповідно, стало підставою для винесення оскаржуваних позивачем наказів про його звільнення з військової служби та припинення (розірвання) контракту, укладеного з ним.

На підставі викладеного представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач у відповіді на відзив на позовну заяву послався на те, що в період з 19 липня 2018 року по 03 серпня 2018 року він перебував на лікарняному, тому, він фактично не міг бути присутнім на атестації та відмовитись від підписання матеріалів атестування, як і інших і не міг відмовитись від підписання інших документів, як стверджує представник відповідача.

Також, позивач стверджує, що документи, які додані до відзиву на позовну заяву, є підробленими, а тому, дисциплінарні стягнення накладені на позивача всупереч вимог Дисциплінарного статуту.

Інші доводи, викладені у відповіді на відзив на позовну заяву є аналогічними тим, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача 2 відзиву на позовну заяву не надав з невідомих суду причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2019 року №1287 адміністративна справа №640/19587/18 передана на повторний автоматизований розподіл справ між суддями.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 листопада 2019 року для розгляду адміністративної справи №640/19587/18 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю.Т.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року адміністративна справа №640/19587/18 прийнята до провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи з 17 травня 2016 року набув чинності контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб офіцерського складу, укладений між Міністерством внутрішніх справ України в особі Командувача Національної гвардії України генерал лейтенанта ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Строк дії контракту 5 років.

Відповідно до умов контракту, позивач, як військовослужбовець, зобов`язався свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників); знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадами, які займатиме протягом строку контракту, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України.

У відповідності до пункту 7 Контракту у разі порушення умов, визначених Контрактом, сторони несуть відповідальність згідно із законом.

З матеріалів справи також вбачається та не заперечувалось сторонами, що позивач проходив військову службу за вказаним вище контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України «Про результати службового розслідування по факту відсутності на робочому місці понад 3 годин старшини ОСОБА_1 » від 03 липня 2018 року №757 за порушення вимог статей 11, 16, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилось у особистій недисциплінованості, відсутності на службі 21 червня 2018 року без поважних причин понад з-х годин, командиру відділення тяги та підвозу 1 гаубичного артилерійського взводу з гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону (змішаного) старшині ОСОБА_1 (М-119222) оголошено догану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України «Про результати проведення службового розслідування по факту відсутності на робочому місці старшини ОСОБА_1 » від 27 липня 2018 року №859 за порушення вимог статей 11, 12, 200, 255 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виразилось у не доповіді своєму безпосередньому командиру про все, що з ним сталося, порушенні встановленого розпорядку дня та порушенні порядку звернення до медичного пункту частини командиру відділення тяги та підвозу 1 гаубичного артилерійського взводу з гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону (змішаного) старшині ОСОБА_1 (М-119222) оголошено сувору догану.

Також, з матеріалів справи вбачається, що за результатами атестації за період з 20 липня 2017 року по 01 серпня 2018 року на позивача, атестаційна комісія дійшла висновку про доцільність розгляду старшини ОСОБА_1 на засіданні атестаційної комісії з приводу звільнення з військової служби в лавах Національної гвардії України за систематичне невиконання умов контракту. Зі змістом вказаних висновків, як вбачається з матеріалів атестаційної комісії, позивач ознайомився, однак від підпису відмовився.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією службової картки на позивача, 19 травня 2018 року за неналежне виконання службових обов`язків, що виразилось в утриманні зброї в брудному стані позивачу на підставі рапорта оголошено догану, також позивачу 16 серпня 2018 року оголошено сувору догану відповідно до рапорта за неналежне виконання службових обов`язків, що виразилось у запізненні на службу.

Крім того, відповідно до наданої суду копії витягу з наказу Командувача Національної гвардії України (по особовому складу) від 17 серпня 2018 року №125 о/с старшину ОСОБА_1 (М-119222), командира відділення тяги та підвозу 1-го гаубичного артилерійського взводу 3-ї гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону (змішаного) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України звільнено з військової служби та припинено (розірвано) контракт відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Згідно витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 27 серпня 2018 року №210 зі старшиною ОСОБА_1 (М-119222), командиром відділення тяги та підвозу 1-го гаубичного артилерійського взводу 3-ї гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону (змішаного) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який звільнений відповідно до підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача Національної гвардії України по особовому складу від 17 серпня 2018 року №125 о/с без права носіння військової форми одягу, припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та виключено його зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 27 серпня 2018 року.

Незгода позивача з вказаними вище наказами в частині припинення (розірвання) контракту з ним стала підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження визначаються Законом України «Про Національну гвардію України» від 13 березня 2014 року № 876-VII.

Частиною 3 статті 9 цього Закону передбачено, що комплектування Національної гвардії України військовослужбовцями та проходження ними військової служби здійснюються відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження військової служби громадянами України в Національній гвардії України, що затверджується Президентом України.

У відповідності до підпункту «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року

№ 2232-XII під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Так, Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України служби у Збройних Силах України (далі по тексту - Положення).

Відповідно до пункту 3 вказаного Указу дія Положення, затвердженого цим Указом, та статті 2 цього Указу поширена на військовослужбовців Національної гвардії України.

Згідно з пунктом 6 Положення початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Абзацами 1 та 2 пункту 15 Положення передбачено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

У відповідності до пункту 228-1 Положення звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців служби військовослужбовця командуванням два чи більше разів не виконувалось одне або декілька із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом. Невиконання зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, не враховується для встановлення систематичного невиконання умов контракту командуванням, якщо їх виконання стало неможливим у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій, а також залучення до здійснення заходів правового режиму надзвичайного стану, боротьби з тероризмом і піратством, посилення охорони державного кордону, ліквідації надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру, надання військової допомоги іншим державам.

З огляду на вищевикладені норми, суд дійшов висновку, що під систематичним невиконанням умов контракту слід розуміти притягнення до дисциплінарної відповідальності на підставі письмових наказів протягом останніх 12 місяців два чи більше разів за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби протягом 12 місяців, або невиконання два чи більше разів одного або декількох із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом протягом цього ж періоду часу.

Так, як вже зазначалось судом та вбачається з матеріалів справи, позивачу оголошувалось догана та сувора догана на підставі рапортів за 19 травня 2018 року та 16 серпня 2018 року за неналежне виконання службових обов`язків, а також притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді догани та суворої догани на підставі наказів Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03 липня 2018 року №757 та від 27 липня 2018 року №859 за наслідками проведених службових розслідувань.

Суд зауважує, що матеріали даної адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів оскарження позивачем та, відповідно, скасування у встановленому законом порядку наказів Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03 липня 2018 року №757 та від 27 липня 2018 року №859, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про те, що станом на момент винесення оскаржуваних наказів від 17 серпня 2018 року №125 о/с та від 27 серпня 2018 року №210 в частині припинення (розірвання) контракту з позивачем та звільнення його з військової служби, накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності були чинними.

Тобто, позивача протягом останніх 12 місяців було 2 рази притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі письмових наказів командування, а також виявлено на підставі рапортів 2 випадки невиконання останнім службових обов`язків, що дозволяє суду дійти висновку про встановлення відповідачем 1 систематичності невиконання умов контракту з боку позивача.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з позицією відповідача 1 щодо систематичного невиконання позивачем службових обов`язків, що є підставою для звільнення останнього з військової служби та припинення (розірвання) з ним контракту.

Більш того, суд зауважує, що предметом даного спору є визнання нечинними та скасування наказів від 17 серпня 2018 року №125 о/с та від 27 серпня 2018 року №210 в частині припинення (розірвання) контракту з позивачем та звільнення його з військової служби.

В той же час, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на протиправність притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі наказів від 03 липня 2018 року №757 та від 27 липня 2018 року №859, надаючи при цьому докази, які, на думку позивача, підтверджують їх протиправність.

Проте, позивачем вказані накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності в межах розгляду даної адміністративної справи не оскаржуються, матеріали справи, при цьому, не містять як доказів оскарження цих в інших провадженнях, так і доказів їх скасування у встановленому законом порядку, тобто, як вже зазначалось судом, ці накази були чинними на момент винесення оскаржуваних наказів.

Щодо доводів позивача в частині проведення атестації та посилання на порядок її проведення, суд ще раз зазначає, що предметом даного спору є оскарження наказів про звільнення з військової служби та припинення (розірвання) контракту з позивачем, відповідно, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити дії.

Суд наголошує, що оскаржувані накази, як свідчать матеріали справи, були прийняті командуванням військової частини НОМЕР_1 не за наслідками проведеного атестування позивача, а саме у зв`язку з наявністю чинних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та встановлення відповідачем невиконання позивачем два рази службових обов`язків протягом останніх 12 місяців.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням предмету та підстав вказаного позову, суд визнає недоцільним надання правової оцінки обставинам, при яких були прийняті накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, а також результатам та процедурі проведеного атестування останнього.

Зважаючи на встановлення правомірності оскаржуваних наказів та відсутності правових підстав для їх скасування, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог й в частині поновлення позивача на посаді, зобов`язання нарахувати та виплатити матеріальне і грошове забезпечення за час вимушеного прогулу та визнання недійсним запису про звільнення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено та позивач звільнений від сплати судового збору, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Національної гвардії України (03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 9а, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко