Справа № 400/2386/20
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 р. № 400/2386/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., позивача ОСОБА_1 , пр. позивача Жосан В.М., пр. відповідача Романчука С.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шелетіної Ірини Сергіївни, вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54010 Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаїві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54029

про:зупинення виконавчого провадження №52714919 з виконання постанови від 24.11.2015 р. № 290,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Шелетіної І.С. про зупинення виконавчого провадження ВП 52714919 з виконання постанови №290 від 24.11.2015 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області щодо стягнення з ОСОБА_1 17 000 грн. та витрат виконавчого провадження 138,53 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що постанова ДАБІ № 290 від 24.11.2015, яка знаходиться на виконанні у державного виконавця оскаржується у судовому порядку, тому рішенну суді не набрало законної сили і відповідно до ст.34 Закону України « Про виконавче провадження» необхідно зупинити виконавче провадження.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 залучено до участі у справі в якості відповідача 2 Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції(м. Одеса).

Відповідач відзив суду не надав. Суду пояснив, що заява позивача не підлягає судовому розгляду, оскільки відсутній спір між сторонами.

Заслухав позивача, представника позивача, представника відповідача 2, дослідив докази, суд встановив:

24.10.2016 державний виконавець прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52714919 про примусове виконання постанови № 290 від 24.11.2015 Управління ДАБІ у Миколаївській області.

Постанова ДАБІ від 24.11.2015 № 290 за якою з позивача по справі стягується штраф в сумі 17000 грн. оскаржена ним в судовому порядку. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 23.08.2019 постанову № 290 від 24.11.2015 року інспектора Управління державного архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, - залишено без змін, позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови № 290 від 24.11.2015 року інспектора Управління державного архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, - залишено без задоволення.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 відкрито апеляційне провадження.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.04.2017 по справі № 814/2413/16 відмовлено позивачу у позові про визнання протиправним та скасування припису №331 від 22.09.16. Позивач надав суду ухвалу Верховного суду від 05.01.2018 про відкриття касаційного провадження за скаргою позивача по справі № 814/2413/16.

Відповідно до ст.34 Закону України « Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі:1) проходження боржником строкової військової служби, 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;

3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;

4) відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, 5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону;

6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;

7) якщо вони вчиняються до оптового постачальника електричної енергії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії";

8) затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) якщо стягувач включений до плану санації;

9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

10) включення підприємств, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії";

11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту;

12) включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації;

13) наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку";

14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Представник позивача в судовому засідання пояснив, що оскільки рішення апеляційним судом та касаційним судом не прийнято, то є правові підстави для прийняття рішення про зупинення виконавчого провадження на підставі п.2ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки з позивача можуть бути стягнуто безпідставно кошти.

В судовому засіданні представник відповідача суду пояснив, що позивач звертався до них про зупинення виконавчого провадження, але підстав передбачених ст.34 ЗУ № 1404 для зупинення вчинення виконавчих дій немає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Питання зупинення виконавчих дій відноситься до виключної компетенції державного виконавця, тому суд не може на себе перебирати повноваження органів виконавчої влади.

Чинним процесуальним законодавством передбачено права позивача звернутись до суду із заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п.4,п.5 ч.1 ст.150 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Позивач суду пояснив, що не звертався до суду із заявою про забезпечення позову.

В окремому провадженні у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про зупинення виконавчого провадження.

Посилання позивача на ухвалу Верховного суду від 05.01.2018 є безпідставним, оскільки предметом позову по справі № 814/2413/16 є визнання незаконним та скасування припису, який не виконується в примусовому порядку.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шелетіної Ірини Сергіївни (вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54010 ) Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54029, ідентифікаційний код 34993162) про зупинення виконавчого провадження № 52714919 з виконання постанови від 24.11.2015 р. № 290 - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко