Справа № 260/227/20
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

25 серпня 2020 рокум. Ужгород№ 260/227/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Скраль Т.В.

при секретарі Костелей І.Ф.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - у підготовче судове засідання не з`явився;

представник позивача: адвокат Петрецький Сергій Іванович;

відповідач: Головне управління ДПС у Закарпатській області представник у підготовче судове засідання не з`явився;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 25 серпня 2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвала в повному обсязі складена та підписана 26 серпня 2020 року.

27 січня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Закарпатській області, якою просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-27869-17 від 04.11.2019 року, винесену Головним управлінням ДПС у Закарпатській області, якою заявлено ОСОБА_1 вимогу сплатити недоїмку єдиного соціального внеску в сумі 26 539,26 грн..

31 січня 2020 року ухвалою суду позовна заява залишалася без руху та для усунення недоліків позивачу необхідно було надати докази того, коли саме дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів або заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтовуванням поважності причин пропуску цього строку, (а.с.12)

17 лютого 2020 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 18 березня 2020 року. Питання щодо поновлення строку на стадії відкриття провадження судом не вирішувалося.

За цією ж ухвалою зобов`язано Головне управління ДПС у Закарпатській області надати суду рекомендоване повідомлення про вручення позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-27869-17 від 04.11.2019 року.

14 лютого 2020 року позивачем подана заява (клопотання) про поновлення пропущених строків звернення до суду, яка обґрунтовується тим, що про існування такої вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2019 року № Ф-27869-17 за твердженням позивача йому стало відомо 20 січня 2020 року, коли було вручено поштове відправлення-рекомендований лист штрихкодований ідентифікатор 378. Згідно штемпелю на конверті дане відправлення прийняте до відправки 24.12.2019 року, звернутися в десятиденний строк не мав можливості, оскільки включно по 20 січня 2020 року не знав і не міг знати про формування такої Вимоги. Оскаржувану Вимогу отримав 20 січня 2020 року, в підтвердження чого надає довідку відділення поштового зв`язку с. В. Лази від 12 лютого 2020 року. Просить поновити строк звернення до суду для оскарження вимоги про сплату боргу від 04.11.2019 року № Ф-27869-17, (а.с.20).

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні підтримав позовні вимоги та заяву про поновлення строку.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебування представника Савицького С.І. у щорічній відпустці.

За вимогами статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею.

Оскільки, представник відповідача не надав будь-яких доказів поважності відсутності в судовому засіданні, суд продовжив розгляд справи без участі представника відповідача, як належним чином повідомленого про час та дату слухання справи.

25 серпня 2020 року, за результатами підготовчого судового засідання, розглянувши подане представником позивача клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду та матеріали справи, суд в порядку визначеному ч.2 ст. 183 КАС України приходить до наступних висновків.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів справи оскаржувану вимогу позивачем було отримано засобами поштового зв`язку.

03 червня 2020 року представником відповідача надано суду докази надсилання вимоги від 04.11.2019 року № Ф-27869-17 на адресу позивача ОСОБА_1 : ( АДРЕСА_2 ) яку як слідує із наданих доказів, позивач отримав 02 грудня 2019 року, про що наявний розпис на рекомендованому повідомленні про вручення, (а.с.64) При цьому, надана позивачем довідка (а.с.18) відділення зв`язку про те, що з 04 листопада по 27 січня 2020 року на відділення приходив тільки один рекомендований лист на прізвище ОСОБА_1 , що проживає АДРЕСА_3 із ДПС, не може бути визнана судом як належний доказ, оскільки така довідка не містить відомостей, що коли саме позивачем отримано такий лист із ДПС, крім того вказане підтвердження про вручення має інший штрихкодований ідентифікатор 617, ніж той, що зазначає позивач.

Інших доказів про те, що позивач дійсно про існування оскаржуваної Вимоги від 04.11.2019 року дізнався 20 січня 2020 року у матеріалах справи відсутні.

Згідно преамбули Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

За визначенням, наведеним у пункті 2 частини першої статті 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною першою статті 2 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За положеннями частини другої статті 2 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями пункту 31 частини першої статті 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 цього Закону.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно абзацами 1, 2, 4 частини чотирнадцятої статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення. Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Положеннями абзаців 5-7, 9 частини четвертої статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже, вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманим рішенням про нарахування пені та застосування штрафів, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Як встановлено судом позивач не скористався процедурою адміністративного скарження, проте отримавши 02 грудня 2019 року Вимогу про сплату боргу ГУ ДПС у Закарпатській області від 04 листопада 2019 року до адміністративного суду із даним позовом звернувся лише 27 січня 2020 року.

Таким чином, звернувшись до суду лише 27 січня 2020 року із даним позовом про визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- 27869-17 від 04 листопада 2019 року, позивач пропустив 10-денний строк звернення до суду, який встановлений Законом Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того, за правовою позицією Верховного суду від 17 липня 2019 року (справа 40/1050/18) положення Кодексу адміністративного судочинства та Податкового кодексу України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

За приписами частини другої статті 183 КАС України, за результатами підготовчого засідання постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З огляду на викладене, клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду не підлягає до задоволення, а позовна заява підлягає залишенню без розгляду із підстав, що вище зазначені.

Відповідно до статті 7 частини 1 пункту 4 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, для повернення позивачу сплаченого судового збору слід звернутися із відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 173, 180, 181, 183, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В.Скраль