Справа № 320/624/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/624/19 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

представника позивача: Малиновської А.Б.;

представника відповідача: Борисова І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить:

1. визнати протиправними та скасувати:

- рішення комісії ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.10.2018 р. №939323/41484152 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 13.09.2018 р. у Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» ();

- рішення комісії ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.10.2018 №939322/41484152 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 13.09.2018 у Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» ();

- рішення комісії ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16.10.2018 №954758/41484152 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 28.09.2018 у Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» ().

2. зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну №4 від 13.09.2018; податкову накладну №5 від 13.09.2018; податкову накладну №9 від 28.09.2018.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.10.2018 №939323/41484152 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 13.09.2018 у Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» ().

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.10.2018 №939322/41484152 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 13.09.2018 у Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» ().

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16.10.2018 №954758/41484152 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 28.09.2018 у Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» ().

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну №4 від 13.09.2018; податкову накладну №5 від 13.09.2018; податкову накладну №9 від 28.09.2018 подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» ().

Стягнуто сплачений судовий збір у розмірі 5763 грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» () за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ().

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» () витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ().

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час прийняття рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що більшість первинних та бухгалтерських документів, які були надіслані позивачем до контролюючого органу були недоступними для перегляду, а тому їх зміст дослідити було неможливо.

Отже, контролюючим органом було встановлено відсутність первинних документів, а саме: рахунків-фактур, актів прийому-передачі, видаткових накладних, платіжних доручень, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, що дало йому підстави дійти висновку про те, що обсяг наданих позивачем документів не відповідає вичерпному переліку, а їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарської операції.

Також, апелянтом заявлено клопотання про заміну сторони у справі, в якому він просить замінити відповідача у справі - Головне управління ДФС у Київській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

Ознайомившись із клопотанням апелянта, колегія суддів ухвалила допустити процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача 2 у справі - Головного управління ДФС у Київській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р. є таким, що не підлягає оскарженню, оскільки набрало законної сили та виконано в частині реєстрації спірних податкових накладних, а тому звернення до суду із позовом є зловживанням з боку відповідача 2.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020 р. суд ухвалив перейти до розгляду справи у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Також зазначила, що відповідачем повністю виконано рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, ТОВ «Демонтажбуддор» () - суб`єкт господарювання, створений та зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа України 27.07.2017 за адресою: 07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Залізнична, будинок 8.

Основним видом господарської діяльності ТОВ «Демонтажбуддор» є підготовчі роботи на будівельному майданчику (Код КВЕД 43.12). В рамках основного виду господарської діяльності ТОВ «Демонтажбуддор» уклало договір субпідряду №15/08111-18СП від 15.08.2018 р. на виконання підготовчих робіт на будівельному майданчику з ТОВ "АЛЕКСАНДРІЯ" (далі - Договір-1).

Відповідно до п.5.2. Договору-1 приймання виконаних Робіт здійснюється Підрядником щомісяця за Актом приймання виконаних будівельних робіт та Довідкою про вартість виконаних робіт. Проект вищевказаних документів Субпідрядник складає у 3 (трьох) примірниках, підписує та скріплює печаткою, та приймати участь в погодженні обсягів з технічним наглядом та відділом матеріально-технічного забезпечення Замовника і передає їх Підряднику до 24-го числа місяця, що є звітним, разом з повним пакетом виконачої документації визначеної п.4.3.20 Договору-1. Пізніше подані Субпідрядником обсяги виконаних Робіт будуть розглядатися Підрядником у наступному місяці.

В рамках виконання Договору-1, керуючись п.4.2.5. вказаного договору, ТОВ "Демонтажбуддор" було укладено наступні договори:

1) Договір поставки нафтопродуктів №11/08-18 від 28.08.2018 Постачальник нафтопродуктів - TOB "НК ПРЕМІУМ РЕСУРС" (). Предмет договору - поставка бензину та дизельного топлива.

2) Договір про надання послуг №30/08/18-Т від 30.08.2018 Виконавець - ТОВ "Проектно-виробничий центр "СЕРВІТ" (9). Предмет договору - надання автотранспортних послуг та послуг роботи механізмів згідно заявкам.

3) Договірпро надання послуг №0309/18 від 03.09.2018 Перевізник - ТОВ "ЕРІДАН- Н" (). Предмет договору - надання транспортних послуг автомобільним транспортом з екіпажем.

4) Договір про надання послуг №25/09-2018 від 25.09.2018 Виконавець - ТОВ "БМ- Логістик" (). Предмет договору - надання транспортних послуг.

5) Договір про надання послуг №03/09/18 від 03.09.2018 Виконавець - ТОВ "Українська транспортно-будівельна компанія" (). Предмет договору - надання послуг з виконання робіт автомобілів вантажопід`ємністю 30 тонн або 18 м3.

6) Договір оренди (найму) механізмів №22.09 від 22.09.2018 Наймодавець - ТОВ "ДИЄПЕТЧЕР24" (). Предмет договору - найм самоскидів, екскаваторів.

7) Договір суборенди будівельної техніки №901 від 20.08.2018 Орендодавець - ТОВ "Трансавто-Оіл" (). Предмет договору - оренда будівельної техніки.

8) Договір оренди будівельної техніки №890 від 25.08.2018 Орендодавець - ТОВ "Автобуд Транс" (). Предмет договору - оренда будівельної техніки (екскаваторів).

9) Договір (оренда) надання послуг будівельної техніки №4 від 30.08.2018 Орендодавець - ТОВ "ЕКСПРЕЄ.ЄПЕЦ.ТЕХ" (). Предмет договору - оренда будівельної техніки (екскаваторів).

10) Договір купівлі-продажу паливо-мастильних матеріалів №19/10/18 від 19.10.2018 Продавець - TOB "НК ЕНЕРГОГРУП" (). Предмет договору - купівля-продаж нафтопродуктів (паливо-мастильних матеріалів).

11) Договір купівлі-продажу паливо-мастильних матеріалів №16/10/18 від 16.10.2018 Продавець - ТОВ "ЕНЕРГОГРУП ПК" (). Предмет договору - купівля-продаж нафтопродуктів (паливо-мастильних матеріалів).

На підтвердження виконання вищевказаних договорів позивачем надано суду виписки по рахунку, якими підтверджується оплата авансових внесків за виконану роботу; платіжні доручення; акти виконаних робіт, що підтверджують виконання підготовчих робіт; податкові накладні, які позивачем направлено через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками надсилання податкових накладних для реєстрації позивач отримав електронні квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до змісту яких надіслані на реєстрацію в ЄРПН перелічені вище податкові накладні були доставлені до ДФС України та прийняті до уваги, однак реєстрацію цих податкових накладних зупинено з такої підстави (далі за текстом - цитата): "...Обсяг постачання товару/послуги 43.12 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних...".

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України з метою розблокування вищезазначених податкових накладних та проведення їх реєстрації в ЄРПН ТОВ "Демонтажбуддор" до контролюючого органу в електронному вигляді були подані повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, разом з текстами письмових пояснень про підтвердження реальності здійснення операцій та прикріплені копії документів, що розкривають зміст та обсяг господарської операції, за наслідками якої була складена податкова накладна, реєстрацію якої зупинено, а саме:

1) 01 жовтня 2018 року за податковою накладною №4 від 13.09.2018 позивач направив Повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та відповідні пояснення такого змісту: 15.08.2018 був заключений договір №15/08Ш-18СП між ТОВ "ДЕМОНТАЖБУДДОР" та ТОВ "АЛЕКСАНДРІЯ". TOB "ДЕМОНТАЖБУДДОР" 13.09.2018 отримало оплату згідно договору №15/08Ш-18СП від 15.08.2018 (платіжне доручення №609 від 13.09.2018, податкова накладна №4 від 13.09.2018) від ТОВ "АЛЕКСАНДРІЯ" () на суму 150000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25000,00 грн., за виконані підготовчі роботи на будівельному майданчику.

До Повідомлення №1 від 01.10.2018 було додано наступні три додатки:

1. Договір субпідряду №15/08Ш-18СП від 15.08.2018 на виконання підготовчих робіт на будівельному майданчику (Підрядник - ТОВ "АЛЕКСАНДРІЯ");

2. Платіжне доручення №609 від 13.09.2018;

3. Додаток до Договору субпідряду №15/08Ш-18СП від 15.08.2018 на виконання підготовчих робіт на будівельному майданчику.

Доказом отримання контролюючим органом повідомлення є Квитанції №1 та №2 від 01.10.2018.

2) 01 жовтня 2018 року за податковою накладною №5 від 13.09.2018 Позивач направив Повідомлення №2 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та відповідні пояснення такого змісту: 15.08.2018 був заключений договір №15/08Ш-18СП між ТОВ "ДЕМОНТАЖБУДДОР" та ТОВ "АЛЕКСАНДРІЯ". ТОВ "ДЕМОНТАЖБУДДОР" 13.09.2018 отримало оплату згідно договору №15/08Ш- 18СП від 15.08.2018 (платіжне доручення №613 від 13.09.2018, податкова накладна №5 від 13.09.2018) від ТОВ "АЛЕКСАНДРІЯ" () на суму 150000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25000,00 грн., за виконані підготовчі роботи на будівельному майданчику.

До Повідомлення №2 від 01.10.2018 було додано наступні три додатки:

1. Договір субпідряду №15/08Ш-18СП від 15.08.2018 на виконання підготовчих робіт на будівельному майданчику (Підрядник - ТОВ "АЛЕКСАНДРІЯ");

2. Платіжне доручення №613 від 13.09.2018;

3. Додаток до Договору субпідряду №15/08Ш-18СП від 15.08.2018 на виконання підготовчих робіт на будівельному майданчику.

Доказом отримання контролюючим органом повідомлення є Квитанції №1 та №2 від 01.10.2018.

3) 15 жовтня 2018 року по податковій накладній №9 від 28.09.2018 Позивач направив Повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1 та відповідні пояснення такого змісту: ТОВ "ДЕМОНТАЖБУДДОР" та ТОВ "AЛEKCАНДРІЯ" уклали договір субпідряду для виконання підготовчих робіт на будівельному майданчику №15/08Ш-18СП від 15.08.2018. За період з 16.09.2018 по 30.09.2018. ТОВ "АЛЕКСАНДРІЯ" перерахувало ТОВ "ДЕМОНТАЖБУДДОР" передплату згідно з договором в сумі 700 тис.грн. з ПДВ. ТОВ "ДЕМОНТАЖБУДДОР" для виконання цих робіт заключило договори про надання послуг будівельної техніки (з операторами для обслуговування техніки) та здійснило оплату в сумі 690524,30 грн.в тч. ПДВ (сканкопії договорів, платіжних доручень додаються в додатках).

До Повідомлення №1 від 15 жовтня 2018 року було додано 73 додатки.

Доказом отримання контролюючим органом повідомлень є Квитанції №1 та №2 від 15.10.2018.

За результатами розгляду наданих позивачем пояснень та копій документів комісія Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Регіональна комісія), прийняла рішення про відмову у реєстрації податкових накладних ТОВ "ДЕМОНТАЖБУДДОР" в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

- рішення від 02.10.2018 №939323/41484152, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 13.09.2018 з підстави: "Ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності)";

- рішення від 02.10.2018 №939322/41484152, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №5 від 13.09.2018 з підстави: "Ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг,

зберігання і транспортування. Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності)";

- рішення від 16.10.2018 №954758/41484152, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №9 від 28.09.2018 з підстави: "Ненадання платником податку копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків".

Рішення від 02.10.2018 №939323/41484152, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 13.09.2018, а також рішення від 02.10.2018 №939322/41484152, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №5 від 13.09.2018, Позивачем було оскаржено в адміністративному порядку.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спірні рішення комісії ДФС прийняті необґрунтовано, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п. п. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (абз. 1 п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених п. 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на час формування та надіслання податкових накладних на реєстрацію).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п. п. 201.3 і 201.9 ст. 201 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується, факту реєстрації/зупинення реєстрації/ відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Наведене положення відповідає п. 74.2 ст. 74 ПК України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції на момент подання спірної податкової накладної для реєстрації в ЄРПН) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/ розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, законодавчо закріплено, що після надсилання платником податків складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДФС України в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться, серед іншого, перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення її реєстрації.

Зі змісту квитанцій вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Так, критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 753/30621.

Цим же наказом затверджений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

- обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними п. п. 215.3.1 та 215.3.2 п. 215.3 ст. 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам пп. 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам пп. 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 розділу V ПК України.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у пп. 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 розділу V ПК України.

Суд звертає увагу на те, що згідно з п. 1 Переліку № 567 (чинного на момент прийняття оскаржуваних рішень) вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії):

- для критерію, зазначеного у пп. 1 п. 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

- для критерію, зазначеного в пп. 2 п. 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд зауважує, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Переліку № 567 письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Підпунктом 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами автоматизованого моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких передбачений у згаданому наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117), п. 21 якого встановлено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до п.п. 4 п. 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно д пп. 4 п. 13 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе, зокрема розрахункові документи та /або банківські виписки з особових рахунків.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, саме ненадання платником податку копій документів стало підставою для відмови у реєстрації податкових накладних.

При цьому, системний аналіз визначених у постанові Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 підстав для відмови у реєстрації податкової накладної у ЄРПН у взаємозв`язку з визначеним у наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 вичерпним переліком документів, дає підстави стверджувати, що під наданням платником податків документів, які є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної, слід розуміти надання такого пакету документів, що не розкриває змісту та обсягу господарських операцій, чи такого, що не дає змоги відслідкувати рух товарів (послуг) від постачальника до покупця.

Натомість така підстава для прийняття відповідачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування як ненадання платником податку копії документів потребує зазначення комісією ДФС України у відповідному рішенні переліку необхідних документів.

Отже, суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відповідно до п. 16 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566, комісією ДФС України розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що комісія ДФС може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Згідно із п. 5.1 Регламенту комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом ДФС від 26.06.2017 № 450, матеріали, що виносяться на розгляд, включають, серед іншого: письмові пояснення та/або копії документів платника податку стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації; таблицю даних платника податку, яка надана платником податку до ДФС.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією ДФС України засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Разом з цим, в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних не зазначено, яких саме документів, передбачених вичерпним переліком, не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Оскаржувані рішення не містять мотивів неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

Зміст оскаржуваних рішень дає підстави стверджувати, що комісія ДФС, розглядаючи подані позивачем документи, не перевіряла їх відповідність вимогам чинного законодавства (наявність обов`язкових реквізитів, дотримання встановленої законом форми тощо), не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.

У той же час, аналіз наданих позивачем згідно з вичерпним переліком документів та пояснень, свідчить про відсутність у них дефекту форми, змісту або походження, які у силу положень ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили.

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірні рішення комісії ДФС прийняті необґрунтовано, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини протиправного прийняття комісією ДФС України рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні.

Разом з тим, судовою колегією встановлено, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р. набрало законної сили 27.08.2019 р.

23.09.2019 р. позивач отримав виконавчі листи, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

09.10.2019 р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито викоавнче провадження з виконання виконавчого листа № 320/624/19, виданого 23.09.2019 р.

11.01.2020 р. на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р. ДФС України було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі податкових накладних: податкові накладні № 4 від 13.09.2018 р., № 5 від 13.09.2018 р., № 9 від 28.09.2018 р., подані ТОВ «Демонтажбуддор».

Реєстрація вищезазначених податкових накладних в ЄРПН підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями: № 2 від 11.01.2020 р. до податкової накладної № 4 від 13.09.2018 р. (в ЄРПН зареєстровано за номером ), № 2 від 11.01.2020 до податкової накладної № 5 від 13.09.2018 р. (в ЄРПН зареєстровано за № ), № 2 від 11.01.2020 р. до податкової накладної № 8 від 28.09.2018 р. (зареєстровано в ЄРПН за № ).

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 5763,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Також, позивачем заявлено клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

При вирішенні вказаного клопотання, судом враховано таке.

Як вбачається з ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Демонтажбуддор" (Клієнт) та Малиновською Анною Борисівною (Адвокат) було укладено договір про надання юридичних послуг від 21.01.2019 №21/01/19, за яким адвокат зобов`язався надавати за дорученням клієнта юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.п. 4.1. вартість послуг Адвоката за цим договором встановлюється в розмірі 4000,00 грн.

Позивачем на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. додано копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю №21/1402 від 05.04.2018, видане на ім`я Малиновської Анни Борисівни та оригінал квитанції від 21.01.2019 №194 на суму 4000,00 грн.

Крім того, на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., в судовому засіданні Малиновською А.Б. надано суду для огляду книгу обліку доходів та витрат самозайнятої особи.

Таким чином, враховуючи докази, надані представником позивача на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд першої інстанції дійшов висновку, що вищенаведені документи можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. З вказаним висновком погоджується колегія суддів.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить відповідно до ч. 2 ст. 45 КАС України визнати подання Головним управлінням ДФС у Київській області апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 р., яке не підлягає оскарженню, зловживанням процесуальними правами з приводу чого судова колегія зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Натомість право на апеляційне оскарження судового рішення гарантоване ст. 293 КАС України, а тому не може бути визнано зловживанням.

Також позивач просить судові витрати, пов`язані із апеляційним переглядом рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 р. у справі № 320/624/19 покласти на Головне управління ДФС у Київській області в розмірі 3000,00 грн за складанні відзиву на апеляційну скаргу.

На підтвердження понесених правових витрат позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги № 10/03/20 від 11.03.2020 р., в якому зазначено, що вартість послуг за надання правничої допомоги за складання відзиву на апеляційну скаргу складає - 300,00 грн.; складання процесуальниї документів та інших документів - 300,00 грн, представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 2500,00 грн.

На виконання укладеного договору адвокатом Малиновською А.Б. виписано Ордер серія КС № 579235 на представництво інтересів в Шостому апеляційному адміністративному суді, надано свідоцтво про право на заяйняття адвокатською діяльністю серя ЗР №21/1402.

Сторонами складено акт надання послуг № 1 до договору № 10/03/20 про надання правничої допомоги від 13.03.2020 р. На підтвердження оплати суду надано платіжне доручення № 933 від 12.03.2020 р. на суму 3 000,00 грн за складання відзиву на апеляційну скаргу.

21.08.2020 р. вх. № 30247 представником позивача подано клопотання про розподілення судових витрат, в якому вона просить додатково стягнути із відповідача 2500,00 грн - внесення предоплати за судове засідання, призначене на 26.08.2020 р.

На підтвердження даної суми надано рахунок-фактуру № 2 від 12.08.2020 р. та платіжне доручення № 1259 від 18.08.2020 р. на суму 2500,00 грн.

На думку колегії суддів наданими позивачем матеріалами підтверджуються вартість правничих послуг, їх обґрунтованість та співмірність із заявленими вимогами.

З урахуванням того факту, що рішення, яке оскаржується є виконаним, а подання відзиву на апеляційну скаргу зумовлює необхідність здійснення певних правничих витрат з боку позивача, колегія суддів вважає, що останні підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Демонтажбуддор» () понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 5 500,00 (п`ять тисяч п`ятсот гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області ().

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

М.І. Кобаль

Повний текст постанови виготовлено 27.08.2020 р.