Справа № 160/9909/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 серпня 2020 року Справа №160/9909/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу №93ДСК від 14.07.2020р., визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2020р. ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Державного бюро розслідувань та просить:

- визнати противоправним та скасувати наказ відповідача від 14.07.2020 року № 93 ДСК «Про затвердження змін до штатного розпису територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на 2020 рік» в частині скорочення посади першого заступника директора ТУ ДБР у м. Полтава, яка відноситься до категорії державної служби та введення посади заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава як категорія посади - старший начальницький склад;

- визнати незаконними дії відповідача, направлені на звільнення позивача з посади першого заступника директора територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Так, відповідно до вимог ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як свідчить зміст позовної заяви, позивач у позові зазначає, що їй направлено попередження про скорочення 16.07.2020р., тобто, позов повинен був бути поданий у строк до 17.08.2020р. (з урахуванням вихідних днів 15-16.08.2020р.), однак згідно штемпелю суду даний позов подано до суду даний позов подано до суду 19.08.2020р. нарочно, тобто із пропуском місячного строку, встановленого ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином строк звернення до суду, встановлений ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений, однак заяви про поновлення цього строку до позову не додано, як і не додано доказів поважності причин пропуску такого строку в порушення вимог ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, додані до позову ксерокопії паспорту та картки платників податків не завірені у порядку встановленому ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не можуть вважатися належними доказами у розумінні ст.ст. 73, 94 Кодексу адміністративного судочинства України в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, позивачем до позову не додано жодних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, при цьому, суд звертає увагу позивача на те, що позивач зобов`язаний надати докази, на яких ґрунтуються його позовні вимоги за приписами ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а за ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може сприяти збиранню доказів за клопотанням учасника справи лише за умови, якщо особа вжила самостійно заходів для отримання таких доказів або повідомила про причини неможливості самостійно отримати такі докази.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, а саме: ксерокопії паспорту та картки платників податків завірених у встановленому законодавством порядку згідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України); копій документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, ч.4, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу №93ДСК від 14.07.2020р., визнання дій незаконними - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, а саме: ксерокопії паспорту та картки платників податків завірених у встановленому законодавством порядку згідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України); копій документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва