Справа № 183/3973/20
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/3973/20
№ 2-а/183/182/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції Денисова Романа Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

22 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції Денисова Р.В., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2801617 від 10.07.2020 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 10.07.2020 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки DAF FT XT 105.410 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ) в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, вул. Купніна, 123Б, де його ТЗ було зупинено відповідачем та винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2801617. Відповідно до вказаної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керуючи ТЗ перевозив великогабаритний вантаж, а саме комбайн бк ае 00187, чим порушив п.п.22.5 ПДР України та постанову КМУ №30», тому на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Між тим, вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину в даному правопорушенні. А також, відсутність в оскаржуваній постанові конкретного обвинувачення має наслідком порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Фактичні обставини справи при оформленні постанови працівником поліції не з`ясовувалися, що унеможливлює категорично стверджувати, що позивач скоїв. Отже, зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суб`єкт владних повноважень не довів належними доказами вину позивача, останній наполягає на її скасуванні та просить закрити провадження у справі за відсутності складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24 липня 2020 року відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позов, у якому серед іншого, зазначив наступне. Так, під час патрулювання 10.07.2020 року близько 00 год. 22хв. в м. Кривий Ріг, по вул. Купріна, був помічений ТЗ «DAF FT 105/ НОМЕР_3 » з номерним знаком НОМЕР_4 з напівпричепом ВЕСТТ 975310 н.з. НОМЕР_2 , який є великогабаритним транспортним засобом, оскільки перевозив негабаритний вантаж, а саме комбайн, без погоджувальних документів з органами Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР України. Оскільки ТЗ, яким позивач керує є великогабаритним, то у нього повинен бути погоджувальний документ з органами НП України на рух по вул. Купріна м. Кривому Рогу, де він зупинений працівниками поліції. За результатами розгляду адміністративної справи, з метою дотримання норм чинного законодавства, відповідачем законно та обґрунтовано застосовано до позивача адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн. шляхом винесення постанови серії ЕАМ №2801617 від 10.07.2020 року. Факт вчиненого позивачем правопорушення зафіксовано на нагрудний відео реєстратор. Те, що ТЗ під керуванням позивача є великогабаритним також підтверджується дозволом на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні від 17.02.2020 року, що підтверджується витягом з ІПС «Амор», який долучається до відзиву. У згаданому дозволі прописаний маршрут руху для ТЗ позивача, який останнім не дотримано, оскільки позивач відповідно до нього не мав права виїжджати на територію м. Кривого Рогу, і навіть якщо би у дозволі від 17.02.2020 року було дозволено здійснювати рух по території м. Кривий Ріг, позивача також було б притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення умови про рух ТЗ із супроводом автомобілем прикриття. Враховуючі викладене у відзиві, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. (а.с.15-21).

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2801617, винесену 10.07.2020 року інспектором роти №1 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Денисовим Романом Володимировичем, у відповідності до якої 10 липня 2020 року о 00.22 годин в м. Кривий Ріг, вул. Купріна, 123Б, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF FT XT 105.410 реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив негабаритний вантаж а саме комбайн бк ае 00187, чим порушив п.22.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с.6).

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

У відповідності до ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід зазначити, що диспозиція статті ст.132-1 КУпАП є банкетною нормою права, яка містить посилання на спеціальний нормативний акт, а тому, при порушенні вимог цієї статті, у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має бути зазначено спеціальний нормативний акт, що регулює перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, та конкретні вимоги якого порушила особа, притягнута до адміністративної відповідальності.

Пунктом 22.5 ПДР України, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив великогабаритний вантаж.

В тім, саме по собі перевезення негабаритного вантажу, в даному випадку - комбайну, в розумінні ч.1 статті 132-1 КУпАП не є адміністративним правопорушенням.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленихзаконом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, передбачених статтею 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Так, обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем не подано жодного доказу, який оцінювався ним при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, як і не подано доказів, на підтвердження обставин зазначених у відзиві щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності саме за те, що позивач перевозив негабаритний вантаж без погоджувальних документів з органами Національної поліції України.

У своєму відзиві відповідач послався на наявний у позивача дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні від 17.02.2020 року, однак до суду такого доказу відповідачем не надано, а тому суд не бере до уваги викладені у відзиві обставини щодо порушення позивачем визначеного у дозволі маршруту та здійснення руху без супроводження автомобілем прикриття.

Поряд з цим, у відповідності до вимог ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Між тим, зі змісту оскаржуваної постанови не можливо встановити в чому саме полягає адміністративне правопорушення, оскільки у відповідному розділі постанови відповідачем не вказано суті правопорушення, а отже вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Поряд з цим, у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, у постанові по справі про адміністративне правопорушення, відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків. В пункті 7 оскаржуваної постанови не зазначено будь-яких доказів, які до неї додаються.

Таким чином, фактично матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху.

Одночасно з відзивом відповідачем подано для приєднання до матеріалів справи DVD диск з фактом правопорушення, однак суд такий електронний доказ не приймає, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення розміщена на видному місці.

В силу ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною 2 статті 283 КУпАП, зокрема, повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Однак, всупереч приписам ст. 283 КУпАП, суб`єктом владних повноважень не зазначено в постанові про наявність відеозапису з фактом правопорушення, а також відомості щодо технічного засобу, яким здійснено відеозапис.

Отже, ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даній справі покладено саме на відповідача, однак за відсутності встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відповідно відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладені норми закону та фактичні обставини справи, суд приходить висновку про те, що постанова серії ЕАМ №2801617 від 10.07.2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідач інспектор роти №1 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП молодший лейтенант поліції Денисов Роман Володимирович виносив оскаржувану постанову в порядку ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, як структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Відтак на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань цього Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 420,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 120, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 132-1, 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2801617 винесену 10 липня 2020 року інспектором роти №1 батальйону №1 ППП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Денисовим Романом Володимировичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.