Справа № 520/3666/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 серпня 2020 р. Справа № 520/3666/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Дробязги Т.В.,

за участю:

представника позивача - Яснецького Д.В.,

представника відповідачів - Павленка О.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" (вул. Велика Панасівська, буд. 68, кімн. 109, м. Харків, 61052, корд ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Державної податкової служби України (площа Львівська, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" (надалі за текстом - ТОВ "РЕФІЛЛ", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (надалі за текстом ГУ ДПС у Харківській області,), Державної податкової служби України (надалі за текстом - ДПС України), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 19.06.2019 №№1197666/42328590 і 1197667/42328590 про відмову в реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" від 30.11.2018 №№ 3000021 і 3000022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" від 30.11.2018 №№ 3000021 і 3000022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачем за результатами господарської діяльності було складено податкові накладні від 30.11.2018 №№ 3000021 і 3000022, які направлені на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Проте, згідно квитанцій № б/н від 14.12.2019 (щодо податкової накладної № 3000021), б/н від 14.12.2019 (щодо податкової накладної № 3000022), було прийнято, але реєстрацію зупинено. Також, податковим органом було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію поданої накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, позивач зазначив, що на виконання вимог п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (надалі за текстом - ПК України) позивачем направлено на адресу податкового органу повідомлення про подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена. Проте, комісією ГУ ДПС в Харківській області прийнято рішення від 19.06.2019 №№1197666/42328590 і 1197667/42328590 про відмову в реєстрації податкових накладних ТОВ "РЕФІЛЛ" від 30.11.2018 №№ 3000021 і 3000022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду, оскільки вважає, що наявні всі правові підстави для реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №№ 3000021 і 3000022.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу у підготовче засідання.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 31.03.2020 від представника ГУ ДПС у Харківській області надійшов відзив на позовну заяву.

Від представника ТОВ "РЕФІЛЛ" до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 17.04.2020 надійшла відповідь на відзив.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 10.12.2019 від представника ТОВ "РЕФІЛЛ" надійшли додаткові пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, письмових поясненнях та наявні матеріали адміністративної справи.

Представник ГУ ДПС у Харківській області в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

В судове засідання представник ДПС Украйни не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом надання у відповідності до ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) для подання відзиву на позов не скористався, свою позицію стосовно заявлених позовних вимог суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності ДПС Украйни.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника ГУ ДПС у Харківській області, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивачем було сформовано податкові накладні 30.11.2018 №№ 3000021 і 3000022 та направлено їх для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних.

ТОВ "РЕФІЛЛ" було отримано квитанції від 12.06.2019 та 14.12.2018, згідно яких реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. Також, в квитанціях зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критерії ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вищевказаного, позивачем на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом, було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленнями про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Позивачем було отримано рішення комісії Головного управління ДПС Харківської області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладаної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.06.2019 №№1197666/42328590 і 1197667/42328590.

Судом встановлено, ТОВ "РЕФІЛЛ" здійснювало господарські операції з контрагентами у зв`язку з чим на підставі господарських операцій було сформовано відповідні податкові накладні від 30.11.2018 №№ 3000021 і 3000022.

У липні 2018 року ТОВ "РЕФІЛЛ" уклало договір поставки нафтопродуктів № П18-111/ЛТ від 27.07.2018 з ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" на умовах після оплати. За договором Товариство відпустило нафтопродукти (бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо, скраплений газ та інші) на загальну суму 20 120 841,13 грн. (з ПДВ), про що складений акт приймання-передачі від 30.11.2018 б/н на загальну суму 15 554 704,63 грн..

ТОВ "РЕФІЛЛ" надіслало для реєстрації податкову накладну від 30.11.2018 № 3000021 стосовно даної оптової поставки нафтопродуктів ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ".

Реєстрація накладної була зупинена комісією регіонального рівня ДФС (головного управління ДФС у Харківській області). У квитанції № б/н вказано: "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 30.11.2018 № 3000021 зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо падати пояснення та або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

ТОВ "РЕФІЛЛ" 12.06.2019 надіслало контролюючому органу повідомлення від 12.06.2019 № 268 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено (надалі за текстом - Повідомлення). У цьому Повідомленні Товариством були надані пояснення по вищевказаній накладній стосовно поставки позивачем нафтопродуктів на адресу ТОВ "ЛІВАЙН ТОРТ".

На обґрунтування реальності цієї господарської операції ТОВ "РЕФІЛЛ" разом з Повідомленням надало копії документів, а саме:

- наказ № 1-К від 25.05.2018 про початок виконання обов`язків директора Лук`янчуком І.В. ;

- бухгалтерську довідку з відомостями про ТОВ "РЕФІЛЛ" станом на 12.06.2019;

- договір поставки № П18-111-ЛТ від 27.07.2018 з ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" з додатками №№ 1, 2, 3, 4 та актом приймання-передачі нафтопродуктів від 30.11.2018 б/н на загальну суму 15 554 704,63 грн.;

- податкову накладну № 3000021 від 30.11.2018 з квитанцією до неї;

- договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 86-НП від 17.08.2018 з ТОВ "ФАРСІ" з додатками та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № ДЛ-0017 від 01.11.2018 з ТОВ "ДИЗЕЛЬ ГРАНТ ЛТД" з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № ДЛ-0018 від 01.11.2018 з ТОВ "ДИЗЕЛЬ ГРАНТ ЛТД" з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № ВІ-0034 від 01.11.2018 з ТОВ "ДИЗЕЛЬ ГРАНТ ЛТД" з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № Г-136 від 15.08.2018 з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ КАРПАТИНАФТОТРЕЙД" з додатками та актами приймання-передачі скрапленого газу;

- договір поставки нафтопродуктів № 1239/2/2118 від 20.08.2018 з ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" із специфікаціями та актом приймання - передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № 1247/2/2118 від 20.08.2018 з ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" із специфікаціями та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № 1512/2/2118 від 20.08.2018 з ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" із специфікаціями та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № 2011-18-НП від 15.11.2018 з ТОВ "ПАРС ОЙЛ" з додатковою угодою та актом приймання-передачі скрапленого газу;

- договір перевезення нафтопродуктів з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" № 19 від 14.08.2018 з актами здачі-прийомки виконаних робіт з реєстрами до актів;

- договір зберігання нафтопродуктів з ТОВ "НАФТАСІТІ" № 538 від 20.08.2018 з актами приймання-передачі та протоколами узгодження ціни;

- сертифікати відповідності та паспорти якості на бензин А-92, бензин А-95. дизельне паливо, вуглеводневий скраплений газ, паливо моторне ЕСО 95Е50;

- банківські виписки з рахунків ТОВ "РЕФІЛЛ" за період з 01.11.2018 до 30.11.2018.

За результатами розгляду наданих пояснень та документів комісія Головного управління ДФС у Харківській області рішенням від 19.06.2019 № 1197666/42328590 відмовила в реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 № 3000021. У рішенні контролюючого органу підставою відмови вказано: "неподання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеній у податковій накладній, реєстрація яких зупинених".

За цим же договором № П18-111/ЛТ від 27.07.2018, укладеним з ТОВ "ЛІАВАЙН ТОРГ". Товариство відпустило нафтопродукти (бензин А-92, бензин А-95. дизельне паливо, скраплений газ та інші) на загальну суму 5 728 079, 65 грн. (з ІІДВ). про що складений акт приймання-передачі від 30.11.2018 № б/н.

ТОВ "РЕФІЛЛ" надіслало для реєстрації податкову накладну від 30.11.2018 № 3000022 стосовно даної оптової поставки нафтопродуктів товариству з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ". Реєстрація цієї накладної була зупинена комісією регіонального рівня ДФС (Головного управління ДФС у Харківській області). У квитанції № 1 вказано: "Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 30.11.2018 № 3000022 зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

ТОВ "РЕФІЛЛ" надіслало контролюючому органу Повідомлення від 12.06.2019 № 271 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено. У цьому Повідомленні Товариством були надані пояснення по вищевказаній накладній стосовно поставки позивачем пального на адресу ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ". В обґрунтування реальності цієї господарської операції ТОВ "РЕФІЛЛ" разом з Повідомленням надало копії документів, а саме:

- наказ № 1-К від 25.05.2018 про початок виконання обов`язків директора Лук`янчуком І.В. ;

- бухгалтерську довідку з відомостями про ТОВ "РЕФІЛЛ" станом на 12.06.2019;

- договір поставки № П18-111-ЛТ від 27.07.2018 з ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" з додатками №№ 1, 2, 3, 4 та актом приймання-передачі нафтопродуктів від 30.11.2018 б/н на загальну суму 5 728 079,65 грн.;

- податкову накладну № 3000022 від 30.11.2018 з квитанцією до неї;

- договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 86-НП від 17.08.2018 з ТОВ "ФАРСІ" з додатками та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № ДЛ-0017 від 01.11.2018 з ТОВ "ДИЗЕЛЬ ГРАТ ЛТД" з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № ДЛ-0018 від 01.11.2018 з ТОВ "ДИЗЕЛЬ ГРАНТ ЛТД" з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № ВІ-0034 від 01.11.2018 з ТОВ "ДИЗЕЛЬ ГРАНТ ЛТД" з додатковою угодою та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № Г-136 від 15.08.2018 з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ КАРПАТИНАФТОТРЕЙД" з додатками та актами приймання-передачі скрапленого газу;

- договір поставки нафтопродуктів № 1239/2/2118 від 20.08.2018 з ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" із специфікаціями та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № 1247/2/2118 від 20.08.2018 з ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" із специфікаціями та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки нафтопродуктів № 1512/2/2118 від 20.08.2018 з ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" із специфікаціями та актом приймання-передачі нафтопродуктів;

- договір поставки № 2011-18-НП від 15.11.2018 з ТОВ "ПАРС ОЙЛ" з додатковою угодою та актом приймання-передачі скрапленого газу;

- договір перевезення нафтопродуктів з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" № 19 від 14.08.2018 з актами здачі-прийомки виконаних робіт з реєстрами до актів;

- договір зберігання нафтопродуктів з ТОВ "НАФТАСІТІ" № 538 від 20.08.2018 з актами приймання-передачі та протоколами узгодження ціни;

- сертифікати відповідності та паспорти якості на бензин А-92, бензин А-95. дизельне паливо, вуглеводневий скраплений газ, паливо моторне ЕСО 95Е50;

- банківські виписки з рахунків ТОВ "РЕФІЛЛ" за період з 01.11.2018 до 30.11.2018.

За результатами розгляду наданих пояснень і документів комісія Головного управління ДФС у Харківській області прийняла рішення від 19.06.2019 № 1197667/42328590 про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.11.2018 № 3000022. У рішенні контролюючого органу підставою відмови вказано: "неподання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеній у податковій накладній, реєстрація яких зупинених".

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі Порядок № 117).

За наведеними визначеннями в п. 2 Порядку № 117, зупинення реєстрації - критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик, моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 5, 6 цього Порядку № 117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку № 117 встановлено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, зазначаються у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка (квитанція) надсилається платнику податку (п.п.13 ,14 Порядку зупинення реєстрації).

Також, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування міститься пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Рішення комісії центрального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено у судовому порядку (п.27 Порядку № 117).

Однак, окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Судом встановлено, що в порушення вищевказаних норм податковим органом не зазначено у квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації Податкових накладних.

Контролюючим органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Водночас, п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений п.п.1.6 п.1 Критеріїв, а і відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Відповідно до п. 3 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 17 Порядку № 117 рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування. Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена (п. 19 Порядку роботи комісій).

Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності, шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) п.21 Порядку роботи комісій.

За приписами п.18 Порядку № 117 роботи комісій Порядок взаємодії комісії контролюючого органу, структурних підрозділів та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС затверджується ДФС.

Відповідно до пункту 6 Порядку взаємодії Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 03.08.2018 року №523, комісіями регіонального рівня здійснюється: розгляд питань щодо внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків згідно з пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії); розгляд наданої Комісією ДФС інформації по платниках з ознаками ризиковості в день її надходження, внесення таких платників податку до переліку ризикових платників податків, а в разі прийняття відповідного рішення - виключення платників податку з переліку ризикових платників податків.

Відповідно до п. 7 Порядку взаємодії засідання комісій регіонального рівня щодо розгляду питань про внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків проводиться згідно з Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.

Згідно п.п. 8, 9 Порядку взаємодії до протоколу засідання комісій регіонального рівня обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків внесено до переліку ризикових платників податків; інша інформація, що розглядається комісіями регіонального рівня.

Інформація щодо внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків згідно з пунктом 1.6 Критеріїв вноситься секретарями комісій регіонального рівня до АІС "Податковий блок".

Відповідно до алгоритму дій співробітників оперативних підрозділів при формуванні облікової картки та внесенні інформації до переліку ризикових платників податків (додаток 3), відповідальна особа (член комісії регіонального рівня) формує облікову картку в електронному вигляді у формі згідно з додатком 4 до Порядку.

Суд зазначає, що позивачем направлено податковому органу пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 140/2160/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Проте, в даному випадку відповідачем було порушено наведені вимоги законодавства, оскільки рішення відповідача містить лише загальне твердження про ненадання документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані, без з`ясування специфіки проведених господарських операцій.

Відповідно, під час прийняття оскаржуваних рішень, відповідачем не взято до уваги інформацію, повідомлену позивачем та не проведено відповідний аналіз наданих ним документів.

Посилання відповідачів, як на підставу для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується наданими позивачем документами до пояснень.

Щодо документів, які підтверджують факт навантаження/розвантаження ТМЦ, суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено типової форми на підтвердження таких операцій, при цьому з огляду на доведений факт транспортування, суд вважає доведеним навантаження та розвантаження товару, що транспортувався.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Відповідачем не надано до суду доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 23.10.2019 № 1313264/36293727 є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено, а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 28 Постанови № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Таким чином, нормами Податкового Кодексу України та Постанови № 117 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами ч. 1, 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" N 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними.

Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" від 30.11.2018 №№ 3000021 і 3000022.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 19.06.2019 №№1197666/42328590 і 1197667/42328590 про відмову в реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" від 30.11.2018 року №№ 3000021 і 3000022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" від 30.11.2018 року №№ 3000021 і 3000022.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" (вул. Велика Панасівська, буд. 68, кімн. 109, м. Харків, 61052, корд ) сплачену суму судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕФІЛЛ" (вул. Велика Панасівська, буд. 68, кімн. 109, м. Харків, 61052, корд ) сплачену суму судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (площа Львівська, 8, м. Київ, 04053, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 серпня 2020 року.

Суддя Ю. О. Супрун