Справа № 752/12340/15-а
Суддя: Плахотнюк К. Г.
Дата ухвалення: 2020-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/752/15/20
У Х В А Л А

02 липня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретарів судового засідання Рожок В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року таким, що не містить інформацію про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року та накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 за неналежне виконання судового рішення, -

встановив:

21 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання звіту ГУ ПФУ в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року таким, що не містить інформацію про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року та накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ в м. Києві Бойко О.В. за неналежне виконання судового рішення.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14.08.2019 року повторно зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві протягом місяця з дня набрання зазначеною ухвалою законної сили надати звіт про виконання постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 18.10.2016 року по справі № 752/12340/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Зазначена ухвала є черговою після прийняття судом постанови від 18.10.2016 року. ГУ ПФУ в м. Києві тричі визнавалось таким, що не виконує у повному обсязі постанову суду від 18.10.2016 року, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання.

Крім того, цими ж ухвалами встановлено, що відповідач при наданні звітів про виконання зазначеної постанови не вказує інформацію про нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у відповідності до наданих нею довідок ТУ ДСА в м. Києві про розмір суддівської винагороди.

Починаючи з січня 2017 року вона отримує грошове утримання в сумі 20 336 гривень, що відповідає 82% суддівської винагороди в розмірі 24 800 гривень, яка мала місце лише в грудні 2016 року. Протягом 2017-2019 років суддівська винагорода постійно змінювалась, вона регулярно надавала ГУ ПФУ в м. Києві відповідні довідки ТУ ДСА в м. Києві, однак вони не приймалися відповідачем до уваги, щомісячне довічне грошове утримання у відповідному розмірі їй не нараховувалось і не виплачувалось, незважаючи на чітку вказівку викладену в резолютивній частині постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року.

Керівництво управління впевнилось в своїй безкарності, оскільки суди безпідставно не застосовували передбачені статтею 382 КАС України заходи впливу за ненадання звітів за невиконання рішення суду. Зокрема ухвала суду від 14 серпня 2019 року ГУ ПФУ в м. Києві взагалі не виконана, а постанова суду від 18.10.2016 року не виконується у відповідності з її ж резолютивною частиною.

Щодо звіту ГУ ПФУ в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року - зазначила, що він в черговий раз підтверджує факт неналежного виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року.

Просила визнати звіт ГУ ПФУ в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року таким, що не містить інформацію про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року та з урахуванням зміни начальника ГУ ПФУ в м. Києві ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , накласти на останню штраф за неналежне виконання судового рішення у сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 відсутня, направила на адресу суду клопотання про розгляд заяви за її відсутності, зазначивши, що підтримує заявлені нею вимоги, стверджувала, що ГУ ПФУ в м. Києві систематично ігнорує судове рішення яким зобов`язано Правобережне об`єднане УПФ України в м. Києві 18 жовтня 2016 року нараховувати і виплачувати їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 % суддівської винагороди заступника голови районного суду м. Києва до зміни розміру суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва, яке в подальшому виплачувати на підставі наданих нею ж довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві про розмір суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва, оскільки не проводить нарахування та виплату належної їй суддівської винагороди незважаючи на те, що вона регулярно подає довідки ТУ ДСА України в м. Києві про зміни розмірів суддівської винагороди. Станом і на теперішній час ГУ ПФУ в м. Києві продовжує виплачувати їй щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА в м. Києві про розмір суддівської винагороди станом на 2016 рік. Всі її скарги начальником цього ж управління ОСОБА_3 не приймаються до уваги, звіти про стан виконання постанови суду від 18.10.2016 року не містять інформації, що ГУ ПФУ в м. Києві проводить нарахування та виплату належного їй довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданих нею довідок ТУ ДСА в м. Києві про розмір суддівської винагороди після 2016 року.

ГУ ПФУ в м. Києві відсутня явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.

Врахувавши думку заявниці, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року таким, що не містить інформацію про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року та накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ в м. Києві ОСОБА_2 за неналежне виконання судового рішення, не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного УПФ України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, зобов`язано Правобережне об`єднане УПФ України в м. Києві:

- здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , виходячи з розміру 82 % суддівської винагороди заступника голови районного суду м. Києва і виплатити одноразово нараховану частину щомісячного довічного грошового утримання за період з 06 грудня 2014 року до 18 жовтня 2016 року, з урахуванням здійснених платежів;

- з 18 жовтня 2016 року нараховувати і виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 % суддівської винагороди заступника голови районного суду м. Києва до зміни розміру суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва, яке в подальшому виплачувати на підставі наданих ОСОБА_1 довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві про розмір суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.02.2019 року замінено відповідача Правобережне об`єднане управління ПФУ в м. Києві - його правонаступником ГУ ПФУ в м. Києві - у справі № 752/12340/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Звертаючись до суду з заявою про визнання звіту ГУ ПФУ в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року таким, що не містить інформацію про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року та накладення на виконуючого обов`язки начальника ГУ ПФУ у м. Києві ОСОБА_3 , а у подальшому у зв`язку з наказом «Про покладання обов`язків начальника ГУ ПФУ в м. Києві на ОСОБА_2 » на ОСОБА_2 штрафу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за неналежне виконання судового рішення, заявником ОСОБА_1 зазначено, що вона добросовісно виконує свій обов`язок щодо подання до ГУ ПФУ у м. Києві довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві про розмір суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва, а відповідач ГУ ПФУ у м. Києві не виконує постанову суду від 18.10.2016 року, яка набрала законної сили в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 % суддівської винагороди заступника голови районного суду м. Києва до зміни розміру суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва, яке в подальшому виплачувати на підставі наданих ОСОБА_1 довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві про розмір суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва.

Крім того, ОСОБА_1 в обґрунтування заяви від 21.01.2020 року заначила, що звіт ГУ ПФУ в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року - в черговий раз підтверджує факт неналежного виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року.

За правилами ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Правилами ст. 382 КАС України встановлено судовий контроль за виконаннням судових рішень в адміністративних справах, відповідно до якого суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

За даними матеріалів справи, 21.04.2017 року ОСОБА_1 зверталася до суду з заявою про видачу виконавчих листів по матеріалам адміністративної справи 2а/752/27/16, 752/12340/16 за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління ПФУ, зазначена заява містить відмітку про отримання 2-х виконавчих листів ОСОБА_1

15 січня 2019 року ОСОБА_1 зверталася до суду з заявою, в якій серед іншого також просила в порядку процесуального правонаступництва притягнути до участі у справі ГУ ПФУ в м. Києві.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року замінено відповідача (боржника) Правобережне об`єднане управлдіння ПФУ в м. Києві його правонаступником ГУ ПФУ в м. Києві у справі № 752/12340,15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Крім того, ОСОБА_1 зверталася до суду з заявами про зобов`язання відповідача у справі ГУ ПФУ в м. Києві подати звіт про виконання рішення суду, яким зобов`язано Правобережне об`єднане управління ПФУ в м. Києві, правонаступником якого є ГУ ПФУ в м. Києві, щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82% суддівської винагороди заступника голови районного суду м. Києва до зміни розміру суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва, яке в подальшому виплачувати на підставі наданих ОСОБА_1 довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві про розмір суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва.

Саме на задоволення заяв ОСОБА_1 судом 01.02.2018 року, 18.02.2019 року, 14.08.2019 року постановлялися ухвали про зобов`язання Правобережне об`єднане управління ПФУ в м. Києві, а у подальшому і його правонаступника ГУ ПФУ в м. Києві надати звіт про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року по справі № 752/12340/15-а, провадження № 2-а/752/27/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Як видно зі змісту, отриманих судом звітів від Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві та ГУ ПФУ в м. Києві, зокрема Звіту № 306499/07 від 19.12.2019 року, ОСОБА_1 подає відповідні довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві про розмір суддівської винагороди працюючого заступника голови районного суду м. Києва, однак, починаючи з листопада 2017 року, а саме 11.12.2017 року відмовлено у здійсненні перерахунку на підставі довідки, поданої 20.11.207 року. Про аналогічні розпорядження щодо відмови у перерахунку довічного грошового утримання ОСОБА_1 повідомлялася ОСОБА_1 , листами від 01.08.2018 року, 04.12.2018 року, 14.02.2019 року, 10.04.2019 року. Зокрема, розпорядження про відмову у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання ОСОБА_1 обґрунтовувались посиланням на нормативно-правові акти, що набрали чинності після ухвалення судового рішення з приводу виконання якого подавався звіт.

З огляду на викладене вище, у суду відсутні підстави для визнання звіту ГУ ПФУ в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року таким, що не містить інформацію про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року, оскільки ГУ ПФУ в м. Києві у зазначеному вище звіті відповідачем у повному об`ємі надано інформацію про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року. Заявниця ОСОБА_1 , звертаючись із зазначеною вище вимогою, фактично не погоджується зі змістом звіту та рішеннями ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у перерахування їй розміру довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданих нею довідок. Однак, зазначені вимоги не підлягають вирішенню судом за правилами ст. 382 КАС України.

Так, відповідно до правил ч. 4 ст. 382 КАС України, питання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні. У той же час, частиною 8 цієї ж статті визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку встановленому статтею 287 КАС України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 17-рп/2011 (v017р710-11) від 13.12.2011) щодо положень ст. 267 КАС України в редакції Закону України № 4054-VІ(4054-17) від 17.11.2011 року, правилами якої також було визначено порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у тому числі і щодо накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови штрафу, дійшов висновку, що положення ст. 267 КАС України відповідали Основному Закону України. Проте, такі висновки суду були зроблені і з урахуванням того, що механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду.

Правилами ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а правилами статті 372 встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Крім того, ст. 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду , має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Проте, позивачка у справі, звертаючись до суду з заявою про накладення на виконуючого обов`язки начальника Головного Пенсійного фонду України в м. Києві Задерейко І.С., а у подальшому ОСОБА_2 , штрафу з підстав неналежного виконання судового рішення, а саме постанови від 18.10.2016 року по справі № 752/12340/15-а, провадження № 2-а/752/27/16 скористалася тільки здійсненням судового контролю за його виконанням у спосіб, передбачений правилами ст. 382 КАС України шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати суду звіт про виконання судового рішення.

У той же час, суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вжито всіх заходів для забезпечення виконання рішення суду в адміністративній спараві, в тому числі, у примусовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для задоволення вимоги ОСОБА_1 про визнання звіту ГУ ПФУ в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року таким, що не містить інформацію про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року та накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ в м. Києві Бойко О.В. за неналежне виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 382 КАС України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про визнання звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 306499/07 від 19.12.2019 року таким, що не містить інформацію про виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року та накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 за неналежне виконання судового рішення, залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення повного тексту.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Повний текст ухвали складено 06 серпня 2020 року.

Суддя: К.Г. Плахотнюк