Справа № 473/2482/20
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2482/20
РІШЕННЯ

іменем України

"25" серпня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в якому вказував, що 01 липня 2020 року головний спеціаліст відділу з питань благоустрою Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради Бухалов А.О. склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу, 01 липня 2020 року о 09 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Вознесенську по вул. Центральній, на зупинці громадського транспорту, розмістив об`єкт торгівлі - ящики з овочами та фруктами, чим порушив п. 2.10 «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Вознесенську», затверджених рішенням Вознесенської міської ради від 02 червня 2008 року, №35.

На підставі протоколу 20 липня 2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради було винесено постанову №92, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 360 грн.

Позивач вважав, що відповідачем під час здійснення адміністративного провадження не встановлено та не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, неправильно кваліфіковано його дії, за які передбачена відповідальність за ст. 160 КУпАП.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив про скасування оскаржуваної постанови.

20 серпня 2020 року представник відповідача Торжинська Л.М. надала суду відзив на позовну заяву в якому вимоги ОСОБА_1 не визнала. При цьому вказувала, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, повністю підтверджена зібраними в процесі здійснення адміністративного провадження доказами. Обставини правопорушення повно та чітко зафіксовані в протоколі, перевірені та підтверджені під час розгляду адміністративної справи, та знайшли своє відображення в оскаржуваній постанові. Розгляд адміністративної справи відбувався у повній відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме повноважним складом комісії, з повідомленням та особистою участю ОСОБА_1 , якому було забезпечено усі необхідні права та можливості. Під час розгляду справи в повній мірі враховано обставини порушення, особу порушника та накладено стягнення в межах санкції ст. 152 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для її вирішення.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2020 року головний спеціаліст відділу з питань благоустрою Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради Бухалов А.О. склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу, 01 липня 2020 року о 09 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Вознесенську по вул. Центральній, на зупинці громадського транспорту, розмістив об`єкт торгівлі - ящики з овочами та фруктами, чим порушив п. 2.10 «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Вознесенську», затверджених рішенням Вознесенської міської ради від 02 червня 2008 року, №35.

На підставі протоколу 20 липня 2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради було винесено постанову №92, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 360 грн.

Відповідно до ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів -

тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст (склад) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП становлять наступні елементи:

-об`єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері громадського благоустрою;

-об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах;

-суб`єкт правопорушення - громадянин, громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності, посадова особа;

-суб`єктивна сторона правопорушення - вина у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають (ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органами місцевого самоврядування розробляються та затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту, невиконання яких, відповідно до ст. 42 Закону, тягне за собою притягнення осіб, до відповідальності, в тому числі адміністративної.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачувався та притягнутий до відповідальності за те, що встановив об`єкт торгівлі (ящики з продукцією) у невстановленому для цього місці.

Судом встановлено, що позивач визнаний винним у порушенні п. 2.10 «Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Вознесенську», затверджених рішенням Вознесенської міської ради від 02 червня 2008 року, №35, згідно якого установка і розміщення об`єктів торгівлі, автотранспорту з метою торгівлі, а також торгівля з рук, машин або іншим способом може здійснюватися тільки в спеціально встановлених для цього місцях або при наявності спеціального дозволу.

При цьому, згідно ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (п. 5 ч. 1 ст. 16), «Типових правил благоустрою територій населеного пункту», затверджених наказом Міністерства регіонального будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 листопада 2017 року, №310 на об`єктах благоустрою населених пунктів забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони.

Згідно листа Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України від 24 липня 2020 року №56-36/320, до об`єктів торгівлі відносяться будь-яка торговельна точка як стаціонарної мережі (магазини, пункти стаціонарної дрібнороздрібної торговельної мережі - кіоски, палатки, ларі, ларьки, павільйони, торговельні автомати), так і пересувної мережі (автомагазини, автокафе, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання низькотемпературні лотки-прилавки, розноски, лотки, столики тощо).

Лоток - торговельний об`єкт для організування роздрібного продажу товарів обмеженого асортименту з використанням для їхнього викладання відкритого пристосування складно-розбірної конструкції, легко переміщуваної з місця на місце (Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля»).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту протоколу, що підтверджується копією фотокартки обставин події вбачається, що ОСОБА_1 дійсно розмістив ряд лотків у вигляді картонних коробок з овочами та фруктами для торгівлі ними у не встановленому для цього місці, що не заперечувалося останнім.

Таким чином, знайшов своє підтвердження належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог ст.. 152 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що таким чином він здійснював торгівлю продукцією у невстановленому для цього місці, не виключає наявність порушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, оскільки торгівля здійснювалася не з рук, а з попередньо обладнаного торговельного об`єкта - спеціально встановлених позивачем та пристосованих для торгівлі лотків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, відповідачем доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Проте, розглядаючи справу та ухвалюючи рішення, адміністративна комісія не врахувала та не зазначила в постанові усіх обставин правопорушення (встановлення позивачем тимчасових об`єктів торгівлі у формі лотків, які в подальшому були самостійно прибрані порушником), особу порушника (який є малозабезпеченою особою), обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не обґрунтувала необхідність накладення стягнення в максимальному розмірі, не зазначила підстави для цього (зокрема наявність повторності або неодноразовий, тривалий характер порушення, значне перешкоджання позивачем роботі об`єктам соцкультпобуту, транспорту тощо).

В той же час, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В той же час, згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З врахуванням встановлених обставин (обставин порушення - встановлення позивачем тимчасових об`єктів торгівлі у формі лотків, які в подальшому були самостійно прибрані порушником, відсутність у справі доказів, що таке порушення мало систематичний, тривалий характер або призвело до негативних наслідків; особу порушника, який є малозабезпеченою особою), суд вважає можливим визнати вказане правопорушення малозначним, звільнити порушника від адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вознесенської міської ради Миколаївської області №92 від 20 липня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасувати.

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП звільнити за малозначністю вчинення адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Вуїв