Справа № 640/1868/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м. Київ № 640/1868/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України

про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної поліції України (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу від 10 грудня 2019 року №2348.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що обставини, викладені у мотивувальній частині наказу від 10 грудня 2019 року №2348, не відповідають дійсності, що вказує на протиправність пункту 3 такого наказу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позов представник Національної поліції України вказує, що оскаржуваний наказ від 10 грудня 2019 року №2348 (пункт 3) прийнято у зв`язку із виявленням порушення позивачем, зокрема, підпункту 5 пункту 1 розділу ІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 лютого 2018 року №111 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 року за №371/31823, посадової інструкції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31 липня 2019 року №1918.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19 листопада 2018 року №1087 о/с по управлінню патрульної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 призначено помічником командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22 травня 2019 року №346 о/с покладено тимчасове виконання обов`язків заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на капітана поліції ОСОБА_1 .

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10 грудня 2019 року №2348 (пункт 3) за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні пункту 3 частини 3 статті 1, підпункту 7 пункту 1 статті 3, частини 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпунктів 2.2.4, 2.2.33 пукну 2 посадової інструкції, затвердженої наказом департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31 липня 2019 року №1918, помічнику командира батальйону поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітану поліції ОСОБА_1 оголошено догану.

Не погоджуючись із зазначеним вище наказом позивач звернувся до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Спеціальним Законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно частин 1, 2, 3 та 4 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (пункт 10 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частиною 1 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Одночасно статтею 19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Так, зі змісту наказу від 10 грудня 2019 року №2348 вбачається, що останній прийнято на підставі висновку службового розслідування за відомостями, викладеними в доповідній записці ДОАЗОР від 24 вересня 2019 року №2190/25/9-2019, щодо можливого неналежного реагування працівників поліції на повідомлення про дорожньо-транспортні пригоди з тяжкими наслідками, затвердженого Головою Національної поліції України 22 листопада 2019 року (далі - висновок службового розслідування), яким встановлено таке.

22 вересня 2019 о 16.41 на спецлінію « 102» Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - ГУНП) надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_2 про те, що в смт Іванків Бориспільського району Київської області на автошляху в бік м. Харків сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю трьох транспортних засобів, унаслідок чого загинули люди.

Цього ж дня, під час перебування на стаціонарному посту «Березань» у Київській області приблизно о 16.40 на планшетний пристрій екіпажу, у складі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надійшов виклик «ДТП з потерпілими» такого змісту: «біля села Іванків, між автобусом та вантажним автомобілем, є загиблі».

В цей же час патрульному ОСОБА_4 зателефонував старший інспектор-черговий відділення чергової служби БПП в м. Бориспіль УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , який доручив їх екіпажу терміново виїхати на вказане ДТП.

ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 приблизно о 16.55 на 62 км автошляху М-«Київ - Харків» побачили автобус із механічними ушкодженнями та вантажний автомобіль Mersedes, який знаходився в кюветі на смузі для розвороту зустрічного транспорту. Вони зупинилися, організували охорону місця події та забезпечили безпеку дорожнього руху. При цьому ОСОБА_4 виставив технічні засоби -стулювання руху (конуси, знак «оформлення ДТП»), у службовому автомобілі увімкнув проблискові маячки червоного та синього кольорів і почав регулювати дорожній рух.

На місці ДТП ОСОБА_3 встановлено потерпілих, з`ясовано стан їх здоров`я та здійснено дзвінок на спеціальну лінію « 103» з метою виклику карети швидкої медичної допомоги. Після цього ОСОБА_3 звернув увагу на те, що номерні знаки учасників цього ДТП не збігаються з тими, що зазначені в інформації, яка раніше надійшла на планшетний пристрій. Приблизно о 17.20 він доповів про це ДТП в чергову службу БПП в м. Бориспіль та отримав наказ залишатися на місці події, здійснювати його охорону та забезпечувати безпеку дорожнього руху.

О 17.27 ОСОБА_3 здійснив з мобільного телефону дзвінок на спеціальну лінію « 102» та повідомив оператора про виявлене ДТП, при цьому зазначив, що воно не пов`язане з пригодою на 59 км автошляху Київ - Харків.

Після цього екіпаж залишився очікувати прибуття СОГ, здійснював охорону місця події та забезпечував безпеку дорожнього руху.

На місці ДТП поліцейські перебували приблизно до 20.00, потім їх замінив екіпаж «Лемур-202» у складі інспектора взводу № 1 роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП лейтенанта поліції ОСОБА_9 та інспектора взводу № 2 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП лейтенанта поліції ОСОБА_10

Приблизно о 19.40 за дорученням т.в.о. начальника СВ Переяслав -Хмельницького ВП ГУНП ОСОБА_16 на місце ДТП, що трапилася на 62 км автошляху Київ - Харків, здійснив виїзд слідчий слідчого відділу Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП ОСОБА_6 Прибувши на місце ДТП, ОСОБА_6 установив, що відбулося зіткнення між автобусом TEMSA 11AMOND та вантажним автомобілем MERSEDES-BENZ. Він оглянув місце події, транспортні засоби та склав схему ДТП.

Потім ОСОБА_6 передав слідчому Баришівського ВП ОСОБА_7 зібрані матеріали по ДТП, речові докази у вигляді транспортних засобів, причетних до ДТП, оскільки місце вчинення кримінального правопорушення є територією обслуговування Баришівського ВП, після чого залишив місце події, де перебували двоє патрульних поліцейських, слідчий ОСОБА_7 та інший поліцейський Баришівського ВП.

ОСОБА_7 , за дорученням т.в.о. заступника начальника слідчого відділення Баришівського ВП ОСОБА_17 , відбув до Баришівської районної лікарні для проведення медичного огляду водія автобуса і встановлення факту можливого перебування останнього у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Перед від`їздом до медичного закладу повідомив працівникам патрульної поліції про необхідність забезпечення безпеки дорожнього руху на місці ДТП до евакуації автобуса.

23 вересня 2019 року приблизно о 07.00 інспектору взводу № 1 роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП ОСОБА_9 зателефонував черговий ОСОБА_5 та запитав про ситуацію на місці ДТП. На це ОСОБА_9 повідомив, що автобус з місця події не евакуйований та запитав про подальші дії екіпажу на місці ДТП.

ОСОБА_5 доручив екіпажу поінформувати водіїв автобуса про необхідність дотримання правил дорожнього руху, увімкнути аварійну сигналізацію, установити знак аварійної зупинки, а поліцейським їхати на стаціонарний пост «Березань».

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 довели цю інформацію до водіїв автобуса та проконтролювали, щоб вони виставили дві каністри орієнтовно за 50 метрів від автобуса, разом зі знаком аварійної зупинки, на задню частину автобуса повісили килимок червоного кольору та за 100 метрів до автобуса поклали гілку дерева з метою зменшення водіями швидкості та привернення уваги.

При цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця ДТП забрали конуси та знак «Оформлення ДТП».

Приблизно о 07.30 до ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_5 та запитав, чи направляється екіпаж на СП «Березань» та чому вони ще перебувають на місці події. На це ОСОБА_9 відповів, що вже їдуть на пост.

Близько 07.45 екіпаж «Лемур-202» залишив місце ДТП та вирушив до СП «Березань», куди прибув приблизно о 07.55.

Водночас, як вбачається з висновку службового розслідування ОСОБА_5 про ДТП на 59 км та 62 км повідомив ОСОБА_1 , який тимчасово виконував обов`язки командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП в Київській області ДПП, на час відрядження командира батальйону.

ОСОБА_1 приблизно о 17.35 зателефонував заступникові начальника УПП начальнику відділу моніторингу та аналітичного забезпечення ОСОБА_11 , який доручив ОСОБА_1 організувати заходи із забезпечення безпеки дорожнього руху на місцях ДТП та інформувати його про ці події. 23 вересня 2019 року о 02.30 на чергуванні ОСОБА_5 (у зв`язку з відпочинком) змінив інспектор-черговий відділення чергової служби БПП в м. Бориспіль УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_12 . Приблизно о 06.40 ОСОБА_5 отримав інформацію від ОСОБА_12 про те, що на 62 км автошляху Київ - Харків екіпаж «Лемур» продовжує забезпечувати безпеку дорожнього руху, а пошкоджений автобус залишився перебувати на проїжджій частині.

Після цього ОСОБА_5 близько 07.00 зателефонував патрульному поліцейському ОСОБА_9 , який підтвердив зазначену інформацію.

Потім ОСОБА_5 приблизно о 07.20 зателефонував ОСОБА_1 та поінформував, що пошкоджений автобус на 62 км не евакуйований, екіпаж патрульної поліції забезпечує безпеку дорожнього руху.

У ході телефонної розмови ОСОБА_1 доручив ОСОБА_5 зняти екіпаж «Лемур-202» з місця ДТП на 62 км автошляху Київ - Харків, ураховуючи настання світлої пори доби, при цьому забезпечити безпечний проїзд інших учасників дорожнього руху.

ОСОБА_5 приблизно о 07.35 зателефонував ОСОБА_9 та поінформував, що екіпаж «Лемур-202» може залишити місце ДТП на 62 км автошляху Київ - Харків, при цьому вони повинні забезпечити безпечний проїзд інших учасників дорожнього руху.

23 вересня 2019 року близько 09.00 новий екіпаж «Лемур-202» у складі патрульних поліцейських ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повідомив йому, що пошкоджений автобус на 62 км автошляху Київ - Харків знаходиться на проїжджій частині, екіпаж патрульної поліції відсутній, та запитав про подальші дії.

ОСОБА_5 повідомив новому наряду про те, що за дорученням ОСОБА_1 прийнято рішення зняти екіпаж з місця ДТП на 62 км автошляху Київ - Харків у зв`язку з недоцільністю його перебування в денний час.

Згодом ОСОБА_1 зателефонував заступник начальника УПП ОСОБА_11 та запитав, де на місці ДТП на 62 км автошляху Київ - Харків заходилися технічні засоби регулювання руху, які повинні забезпечувати безпечний проїзд інших транспортних засобів.

З метою з`ясування інформації з цього питання ОСОБА_1 телефонував до чергової служби БПП в м. Бориспіль та встановив, що екіпажем «Лемур-202» у складі патрульних поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийнято рішення забрати з місця події огороджувальні конуси знак «Оформлення ДТП».

23 вересня 2019 року о 9:40 на спеціальну лінію « 102» ГУНП надійшло повідомлення про те, що на 62 км автошляху Київ - Харків легковий автомобіль MAZDA зіткнувся з пошкодженим з минулого ДТП автобусом, унаслідок чого водій автомобіля загинув.

На місце ДТП прибув старший слідчий відділу розслідування злочинів у і транспорту слідчого управління ГУНП ОСОБА_15 , який установив, що автомобіль MAZDA скоїв зіткнення з автобусом TEMSA DIAMOND, який перебував у нерухомому стані, у зв`язку з пошкодженням у результаті ДТП, що мала місце 22 вересня 2019 року. У результаті ДТП водій автомобіля MAZDA загинув.

Відповідно до пункту 1.10. розділу 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

З системного аналізу викладеного вбачається, що позивач, достовірно знаючи про те, що автобус TEMSA DIAMOND, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не був евакуйований та перебував на 62 км автошляху Київ - Харків на проїжджій частині у крайній лівій смузі, створюючи загрозу безпеці дорожнього руху, дав вказівку екіпажу «Лемур-202» покинути місце події.

Так, настання світлої пори доби не спростовує того факту, що перебуваючи у крайній лівій смузі автобус TEMSA DIAMOND створює загрозу безпеці дорожнього руху, а відсутність технічних засобів регулювання руху підвищує рівень небезпеки.

Пунктом 5 статті 4 Дисциплінарного статуту визначено, що віддавати незаконний наказ або такий, що не пов`язаний із службовою діяльністю поліції або виходить за межі посадових (функціональних) обов`язків керівника, забороняється.

Згідно підпунктів 6, 13 пункту 1 розділу III Положення про управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 29 грудня 2017 року №6461 в редакції наказу Департаменту патрульної поліції віл 12 квітня 2019 року №678, управління відповідно до покладених на нього завдань, вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює регулювання дорожнього руху.

Аналогічні норми визначені в Положенні про батальйон патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 26 червня 2018 року №2924.

Наказом по Департаменту патрульної поліції від 22 травня 2019 року №346 о/с на ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до пункту 1.6. розділу 1 Посадової інструкції заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, ствердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 31 липня 2019 року №1918 (далі - Посадова інструкція заступника командира батальйону), на період відсутності командира батальйону (відпустка, відрядження, тимчасова втрата працездатність тощо), за наявності відповідного наказу начальника департаменту, його обов`язки може виконувати заступник командира батальйону.

Як зазначено вище, наказом Департаменту патрульної поліції від 17 вересня 2019 року №642 на час відрядження командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції в Київській області ДПП тимчасове виконання його обов`язків покладено на капітана поліції ОСОБА_1 .

Пунктом 2.1. розділу 2 Посадової інструкції заступника командира батальйону визначено, що основними завданнями діяльності заступника командира батальйону є сприяння, в межах компетенції та повноважень, убезпеченню реалізації задач патрульної поліції в межах завдань Національної поліції України; здійснення заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації роботи батальйону, забезпечення якісного і ефективного виконання покладених на батальйон завдань і функцій.

Згідно пункту 2.2.33. Посадової інструкції заступника командира батальйону заступник командира батальйону контролює ведення обліку командирами рот та оперативністю подачі інформації щодо резонансних випадків, оформлення ДТП з потерпілими, евакуації транспортних засобів, а також веде облік зведеної інформації по батальйону для подальшої передачі інформації начальникові Управління.

Як вбачається з висновку службового розслідування, заступник начальника УПП - начальник відділу моніторингу та аналітичного убезпечення ОСОБА_11 доручив ОСОБА_1 організувати заходи із убезпечення безпеки дорожнього руху на місцях ДТП та інформувати його про події, однак позивач про зняття екіпажу з місця ДТП, що відбулося на 62 км автошляху Київ - Харків, ОСОБА_11 не доповів.

Так, позивач вказує, що заступник начальника УПП ОСОБА_11 доручив йому інформувати його про події, проте позивач не доповів заступникові начальника УПП ОСОБА_11 про залишення автопатрулями місця ДТП на 62 км автошляху Київ-Харків з огляду на те, як вказує позивача, що останній йому такої вказівки не надав.

Як зазначено вище, у ході телефонної розмови ОСОБА_1 доручив ОСОБА_5 зняти екіпаж «Лемур-202» з місця ДТП на 62 км автошляху Київ - Харків, ураховуючи настання світлої пори доби, при цьому забезпечити безпечний проїзд інших учасників дорожнього руху.

23 вересня 2019 року близько 09.00 новий екіпаж «Лемур-202» у складі патрульних поліцейських ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повідомив йому, що пошкоджений автобус на 62 км автошляху Київ - Харків знаходиться на проїжджій частині, екіпаж патрульної поліції відсутній, та запитав про подальші дії.

ОСОБА_5 повідомив новому наряду про те, що за дорученням ОСОБА_1 прийнято рішення зняти екіпаж з місця ДТП на 62 км автошляху Київ - Харків у зв`язку з недоцільністю його перебування в денний час.

Згодом ОСОБА_1 зателефонував заступник начальника УПП ОСОБА_11 та запитав, де на місці ДТП на 62 км автошляху Київ - Харків заходилися технічні засоби регулювання руху, які повинні забезпечувати безпечний проїзд інших транспортних засобів.

З метою з`ясування інформації з цього питання ОСОБА_1 телефонував до чергової служби БПП в м. Бориспіль та встановив, що екіпажем «Лемур-202» у складі патрульних поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийнято рішення забрати з місця події огороджувальні конуси знак «Оформлення ДТП».

Згідно пункту 2.2.4 розділу 2 Посадової інструкції заступника командира батальйону - заступник командира батальйону здійснює контроль за виконанням посадових обов`язків працівниками батальйону.

Підпунктом 5 пункту 1 розділу II Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України органи (підрозділи) поліції та їх посадові особи під час реагування на правопорушення або події повинні здійснювати: організацію інформацією та взаємодії з іншими правоохоронними органами, органами державної влади та місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності під час реагування на правопорушення або події.

Відповідно до матеріалів справи старший інспектор-черговий відділення чергової служби батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль не організував належних заходів щодо обміну інформацією і взаємодії з Баришівським ВП під час реагування на ДТП, яке мало місце 22 вересня 2019 року на 62 км автошляху Київ-Харків, зокрема не повідомив посадових осіб Баришівського ВП про залишення місця ДТП екіпажем патрульної поліції, в результаті чого наказом НПУ від 10 грудня 2019 року №2348 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

При цьому суд наголошує, що факти викладені у висновку службового розслідування позивачем не заперечуються.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно норм Положення про управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 29 грудня 2017 року №6461 (в редакції наказу департаменту патрульної поліції віл 12 квітня 2019 року №678), та Положення про батальйон патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 26 червня 2018 року №2924, на Департамент патрульної поліції, у структурі якого перебуває управління патрульної поліції в Київській області, покладено обов`язок регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, що виразилось у неналежному контролі за діями і підлеглих працівників.

Одночасно суд зауважує, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивач аналізує обов`язки слідчого, визначені Порядком організації дій працівників слідчо-оперативної групи щодо реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 лютого 2018 року №111.

Проте, суд наголошує, що дії/бездіяльність слідчого не є складом дисциплінарного проступку позивача та обов`язки слідчого не нівелюють обов`язків патрульної поліції.

При цьому, регулювання дорожнього руху є одним з основних повноважень поліції відповідно до статті 26 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд звертає увагу, що внаслідок дій співробітників батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області департаменту патрульної поліції, які описані в акті службового розслідування 23 вересня 2019 року на 62 км автошляху Київ -Харків легковий автомобіль MAZDA зіткнувся з пошкодженим з минулого ДТП автобусом TEMSA DIAMOND, унаслідок чого водій автомобіля МAZDA загинув.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів проведеного службового розслідування, що комісією вірно встановлено факт порушення позивачем вимог пункту 3 частини 3 статті 1, підпункту 7 пункту 1 статті 3, частини 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, підпунктів 2.2.4, 2.2.33 пукну 2 посадової інструкції, затвердженої наказом департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31 липня 2019 року №1918 що підтверджується зібраними під час проведення службового розслідування доказами. Будь - яких належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки службового розслідування позивачем ані під час його проведення, ані в суді не надано.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували вчинені правопорушення сторонами не наведено та судом під час розгляду справи не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті наказу від 10 грудня 2019 року №2348 в частині оголошення позивачу догани відповідач діяв відповідно до названих норм Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII та Дисциплінарного статуту, отже позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено наявність правових підстав для скасування оскаржуваного наказу, в той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правих підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко