Справа № 640/14411/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Київ № 640/14411/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доНаціонального університету оборони України імені Івана Черняховського
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо невиплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.07.2016 по 14.06.2019 у розмірі 370 821,87 грн. та зобов`язати нарахувати середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.07.2016 по 14.06.2019 у розмірі 370 821,87 грн.; стягнути з Національного університету оборони України імені Івана Черняховського на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.07.2016 по 14.06.2019 в розмірі 370 821,87 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що Національний університет оборони України імені Івана Черняховського несе відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, передбачену ст.ст. 116 та 117 Кодексу законів про працю України, оскільки ОСОБА_1 звільнено 02.07.2016, а лише 14.06.2019 виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно під час проходження військової служби у Збройних Силах України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Від представника відповідачів через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що вказаний спір виник з огляду на реалізацію позивачем права на компенсацію за неотримане речове майно, а не щодо грошового забезпечення (заробітної плати). Відтак, за твердженням представника відповідача, компенсація за неотримане речове майно до грошового забезпечення не входить, а право на компенсацію виникає лише у зв`язку зі звільненням, внаслідок чого, підстави для стягнення з Національного університету оборони України імені Івана Черняховського середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні позивача відсутні.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останньою додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення, в яких, крім вже викладеного у відзиві, вказано, що на день звільнення позивача з військової служби (02.07.2016) у наказі від 16.05.2016 №97 не зазначено про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно, а таку виплату здійснено на виконання рішення судів у справі №826/3120/17.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняхівського (по стройовій частині) від 16.05.2016 №97 полковника ОСОБА_1 , доцента кафедри застосування космічних систем та геоінформаційного забезпечення інституту інформаційних технологій, звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 22.04.2016 №333 у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я), відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу, з 02.07.2016 виключено зі списків особового складу університету, всіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до Бориспільського ОМВК Київської області.

Разом з тим, вважаючи неправомірними дії Національного університету оборони України імені Івана Черняхівського щодо невиплати йому грошової компенсації вартості за не отримане майно, звернувся з відповідним позовом до суду. За результатами розгляду адміністративної справи №826/3120/17 Окружним адміністративним судом м. Києва винесено рішення від 20.12.2018, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2019, яким визнано протиправними дії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, а також стягнуто з Національного університету оборони України імені Івана Черняховського на користь ОСОБА_1 компенсацію за не отримане речове майно в сумі 23 663,48 грн.

За твердженням позивача та його представника, на підтвердження чого останніми надано до суду копію виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 , що також не заперечувалось відповідачем під час судового розгляду справи, 14.06.2019 на належний позивачу банківський рахунок надійшли грошові кошти від Національного університету оборони України імені Івана Черняхівського на виконання судових рішень у справі №826/3120/17.

З урахуванням викладеного, вважаючи, що у період з 02.07.2016 по 14.06.2019 у ОСОБА_1 виникло право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, останній звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Приписами ст. 116 Кодексу законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Згідно зі ст. 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до правової позиції, наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, за змістом приписів ст.ст. 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України і ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Верховний Суд зазначає, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. В разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 Кодексу законів про працю України відповідальність.

Закріплені у ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником

Так, предметом даного адміністративного спору є стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, що не входить до структури заробітної плати, відтак, підстави для виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у межах спірних правовідносин відсутні.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (, адреса: 03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 28) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок