Справа № 523/8528/20
Суддя: Мурманова І. М.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/8528/20
Провадження №2-а/523/85/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Л.В.

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 в місті Одесі адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції роти № 8 батальйону № 2 в м. Одесі сержанта поліції Зайцева Олега Олеговича, третя особа: яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до Інспектора Управління патрульної поліції роти № 8 батальйону № 2 в м. Одесі сержанта поліції Зайцева Олега Олеговича, третя особа: яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. В обґрунтування позову зазначив, що 28 травня 2020 року Інспектором патрульної поліції було винесено постанову, серії ДПО18 № 648501 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач зазначає, що інспектором було складено постанову з підстав того, що під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 , допустив порушення правил дорожнього руху, а саме: п.п.31.4.3, якими передбачено заборону експлуатації транспортного засобу з несправними світловими приладами. Позивач зазначає,що дана постанова є незаконною, винесена з порушенням та без додержання процедури її складання, у зв`язку з чим, постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі має бути закрито.

Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 18, 31 КАС України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2020 року адміністративний позов прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в судове засідання.

На адресу суду 20.08.2020 року вх. № 20996, надійшли письмові пояснення на позовну заяву за підписом представника УПП в Одеській області ДПП Єфіменко С.С. У поясненнях на позов представник УПП зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. Так, 28.05.2020 року о 22: 01 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектор роти № 8 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП сержант Зайцев О.О. , виявив автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по вул. Лиманній, 32 А, в м. Одесі з несправним лівим габаритом, чим порушив п.31.6 ПДР, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Також, у поясненнях зазначено, що процедура правопорушення зафіксована на нагрудну відеокамеру інспектора Зайцева О.О. , відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, що передбачено ст.222 КУпАП. До письмових пояснень на позовну заяву представником надано диск відеозапису правопорушення на підтвердження обставин викладених у відзиві (а.с.27-37).

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав в повному обсязі, додатково пояснив, що він не бачив несправності та не міг знати, що автомобіль не підлягає експлуатації, оскільки все сталось під час руху, крім іншого, була пізня година вечора, до його будинку залишалось декілька кілометрів, поблизу не було станцій технічного обслуговування автомобілів, працівником поліції його було зупинено та винесено постанову про притягнення до відповідності без з`ясування всіх обставин справи. Також зазначив, що в порушення вимог ПДР, працівники патрульної поліції відпустили його та він продовжив рух на несправному авто, та те, що постанова про адміністративне правопорушення винесена за п.п.31.4.3, якими не передбачено правопорушення, про яке зазначено в протоколі.

Відповідач та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини не явки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.38-41).

Не явка належним чином сповіщеного відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи, за наявність підтвердження їх належного сповіщення.

Заслухавши позивача, який просив задовольнити його позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.05.2020 року у відношенні ОСОБА_1 було винесено постанову ДПО18 № 648501, відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в нічну пору доби в якому не горів лівий габарит, чим порушив п.п.31.4.3. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, відповідальність за, що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

Відповідно до письмових пояснень на позовну заяву, представником УПП зазначено, що інспектором роти № 8 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП сержантом Зайцевим О.О., було виявлено автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по вул. Лиманній, 32 А, в м. Одесі з несправним лівим габаритом, під керуванням водія ОСОБА_1 , останній порушив п.31.6 ПДР.

Однак, судом встановлено, що постанова серія ДПО18 № 648501, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності складена саме, за п.п.31.4.3. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, що не відповідає ані викладеним обставинам у постанові, ані поясненням на позовну заяву.

У позовній заяві ОСОБА_1 , посилається на те, що його дійсно було зупинено екіпажем патрульної поліції по вул. Лиманній в м. Одесі та було роз`яснено причину зупинки, а саме, що в його автомобілі не горить лівий габарит, та не зважаючи на його пояснення щодо того, що він не знав про наявність такої несправності, патрульним інспектором було винесено постанову, однак, про інші порушення інспектором на місці зупинки зазначено не було.

Судом досліджено відеозапис правопорушення, виконаний за допомогою нагрудної камери інспектора поліції, та відеореестратора службового автомобіля. Згідно даного запису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 дійсно мав несправність, а саме: не горів задній лівий габарит.

За змістом статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини першої статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:., зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124- 1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.288 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також, Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.4.3 ПДР України передбачена відповідальність для водіїв, якою забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам зовнішніх світлових приладів :

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Приймаючи постанову і кваліфікуючи порушення, вчинене водієм ОСОБА_1 , інспектор патрульної поліції на зміст п.31.4.3 Правил дорожнього руху уваги не звернув та не зазначив, яким з підпунктів охоплюється порушення.

Згідно постанови позивач керував транспортним засобом у темну пору доби, у якому не горів задній лівий габаритний ліхтар

Проте, встановлене інспектором порушення не відповідає жодному з п.п. 31.4.3 ПДР.

Разом з тим, згідно з п.31.6 "Б" ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Тобто, ця норма ПДР України забороняє подальший рух транспортного засобу та не передбачає застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Однак, приймаючи постанову, відповідач не вказує на порушення водієм приписів п.31.6 "Б" ПДР України.

Отже, склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.121 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній.

Окрім того, на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху та дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач подав відеозапис (а.с.37).

Відеозапис, наданий на підтвердження факту порушення позивачем п. 31.4. 3. ПДР України, не може вважатися належним доказом, оскільки оскаржувана постанова серії ДПО18 № 648501 від 28.05.2020 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, хоча частиною 3 статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем не було з`ясовано всіх обставин справи та ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також цього не було доведено в ході розгляду даної справи.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка викладена відповідачем в постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 648501 від 28.05.2020 року, не ґрунтується на фактичних даних, що в сукупності є підставою для визнання оскарженої постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача за вчинення адміністративного правопорушення незаконною.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, ч. 1 ст. 121, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції роти № 8 батальйону № 2 в м. Одесі сержанта поліції Зайцева Олега Олеговича, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 648501 від 25.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: