Справа № 826/8741/15
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Київ № 826/8741/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
до треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 Громадська організація "Українська координаційна рада", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Обслуговуючий кооператив "Булгаковський"
про зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі також - позивач, ДАБІ України) із позовом до ОСОБА_1 (далі також - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Громадська організація "Українська координаційна рада" (далі також - третя особа 1), ОСОБА_2 (далі також - третя особа 2), ОСОБА_3 (далі також - третя особа 3), ОСОБА_4 (далі також - третя особа 4), ОСОБА_5 (далі також - третя особа 5), ОСОБА_6 (далі також - третя особа 6), ОСОБА_7 (далі також - третя особа 7), ОСОБА_8 (далі також - третя особа 8), ОСОБА_9 (далі також - третя особа 9), Обслуговуючий кооператив "Булгаковський" (далі також - третя особа 10), в якій, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить: зобов`язати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт будівництва, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер : 321094300:01:041:0123).

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що громадянкою ОСОБА_1 виконано будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 без урахування державних та громадських інтересів, законних інтересів і вимог власників, користувачів суміжних земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва без затвердженого проекту будівництва, та без документа, яким надається право на виконання будівельних робіт, у зв`язку із чим, зазначене збудоване майно не відповідає державним стандартам, нормам і правилам, що встановлюють комплекс якісних т кількісних показників та вимог, якими регламентовано розробку і реалізацію містобудівної документації.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцовим О.П. від 18.05.2015 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні 09.07.2015 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ГО «Українська Координаційна Рада», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Представником відповідача подано заперечення на адміністративний позов.

Так, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що у громадянки ОСОБА_1 наявна дозвільна документація, розроблена відповідно до Закону України «Про планування та забудову територій», документи щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, про що позивача повідомлено.

Відповідачем зазначено, що вимоги припису останньою виконано, з огляду на що, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні 05.02.2016 суд відповідно до частини шостої страті 128 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2016 року призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у адміністративній справі. Пунктом 3 резолютивної частини ухвали оплату витрат на проведення судової експертизи покладено на Громадську організацію «Українська Координаційна Рада».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2016 року поновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 11.04.2017 року залучено в якості третьої особи Обслуговуючий кооператив "Булгаковський", долучено до матеріалів справи висновок експерта, який надійшов через канцелярію суду, від 12.10.2016 року №7951/16-43, заяву про зміну позовних вимог.

У судовому засіданні 27.07.2017 року представником третьої Обслуговуючим кооперативом «Булгаковський» подано клопотання про закриття провадження у адміністративній справі, з підстав неналежності розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 11.10.2017 року №7620 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2017 року визначено суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи №826/8741/15.

15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі також - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з пунктом 10 частиною першою Розділу VII Перехідних положень, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліною Л.О. від 07.03.2018 року прийнято справу до свого провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.09.2008 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №26, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0750 га у межах, згідно з планом, розташованої у АДРЕСА_1 . Визначено, що цільове призначення (використання земельної ділянки) - будівництво та обслуговування житлового будинку, госп. будівель і споруд.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 15.04.2008 року №200 «Про дозвіл на будівництво двоквартирного житлового будинку», вирішено «(пункт 1) згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року №1045 «Про порядок видалення зелених насаджень, кущів, квітників, газонів в населених пунктах України», зобов`язати гр. ОСОБА_1 до початку проведення будівельних робіт вирішити питання дозволу на зняття дерев, які потрапляють під пляму забудови, сплатити відновну вартість вищевказаних дерев та надати відповідну документацію до виконавчого комітету Бучанської міської ради; (пункт 2) дозволити, при умові виконання п.1 даного рішення, гр. ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , будівництво двоквартирного житлового будинку, загальною площею 597,0 м2, житловою - 177,0 м2, згідно проектної пропозиції, погодженої у відділі містобудування та архітектури м. Буча, на земельній ділянці, площею 750,0 м2, що розташована в АДРЕСА_1 ; (пункт 3) гр. ОСОБА_1 до початку будівництва отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції Держархбудконтролю; (пункт 4) зобов`язати гр. ОСОБА_1 до початку проведення будівельних робіт звернутись до інспекції по благоустрою для оформлення відповідного ордеру.».

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 13.10.2008 року видано громадянці ОСОБА_1 . Дозвіл на виконання будівельних робіт №714/04-03/08 на виконання будівельних робіт з будівництва двоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до проектної документації, погодженої та зареєстрованої головним архітектором м. Буча.

Відповідно до Протоколу по справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2011 року №21, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 13.03.2011 року виявлено адміністративне правопорушення, а саме, що гр. ОСОБА_1 при будівництві двоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 , здійснено відхилення від затвердженої проектної документації шляхом добудови мансардного поверху, збільшивши загальну площу до 1524,7 м2, чим порушено вимоги статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 13.03.2012 року. Примірник постанови гр. ОСОБА_1 отримано особисто 13.03.2012 року.

Відповідно до припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 13.03.2012 року №б/н у зв`язку із встановленим відхиленням від затвердженої проектної документації шляхом добудови мансардного поверху та підвалу, внаслідок чого загальну площу будинку збільшено до 1500 м2, від ОСОБА_1 вимагалося припинити виконання будівельних робіт негайно; отримати містобудівні умови та обмеження, розробити проектну документацію та зареєструвати декларацію про початок виконання будівельних робіт в термін до 20.08.2012 року. Попереджено, що у разі невиконання вимог припису у добровільному порядку, Інспекцією буде подано позов до суду відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» про знесення самочинно будованого будинку.

Відповідно до примітки від 20.08.2012 року, дію цього припису продовжено до завершення розгляду справи в суді.

Також, 13.03.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області винесено постанову №504 про накладення штрафу на гр. ОСОБА_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.04.2013 року у справі №2-197/12, яке набрало законної сили, за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Бучанської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до ОСОБА_1 про знесення самовільно побудованої будівлі у задоволенні позову відмовлено.

На підставі звернення ВГО «Українська координаційна рада» від 30.01.2015 року №7/10-3001/38, з 19.03.2015 року до 20.03.2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил громадянкою ОСОБА_1 на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 72-г.

Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 20.03.2015 року, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області встановлено, що вимоги припису від 13.03.2012 року №б/н в повному обсязі не виконано, а саме не розроблено проектну документацію в установленому порядку, а також замовником не отримано документ, що дає право на виконання будівельних робіт на цьому об`єкті, чим порушено вимоги статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Довірена особа гр. ОСОБА_1 ОСОБА_10. (за дорученням від 27.03.2014 року) від підпису про отримання цього акту відмовився, про що здійснено відповідну відмітку та направлено примірник акту поштою 20.03.2015 року трек-номер 729.

За результатами перевірки, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області винесено припис від 20.03.2015 року №С-2003/5, яким встановлено термін усунення порушення вимог законодавства до 20.04.2015 року.

Попереджено, що у разі невиконання вимог припису у добровільному порядку, Інспекцією буде подано позов до суду відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» про знесення самочинно будованого будинку.

З метою перевірки виконання вимог припису від 20.03.2015 року №С-2003/5, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області з 21.04.2015 року по 27.04.2015 року здійснено позапланову перевірку на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 72-г.

Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.04.2015 року, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області встановлено, що вимоги припису від 20.03.2015 року №С-2003/5 в повному обсязі не виконано, а саме не розроблено проектної документації в установленому порядку, а також замовником не отримано документ що надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про прийняті рішення.

Доказів оскарження зазначених рішень відповідачем суду не надано.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заперечення та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання третьої особи 10 про закриття провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду справи №826/8741/15 судом адміністративної юрисдикції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 15.11.2016 року у справі № 802/1318/15-а (провадження № 21-1959а16), суд зазначає наступне.

З відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа №826/8743/15 за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_11 про зобов`язання відповідача знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт, розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:041:0125.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2017 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та закрито провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

У березні 2018 року справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 20 грудня 2018 року передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судового рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №826/8743/15 касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 року скасовано, а справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Приймаючи судове рішення, Великою Палатою Верховного Суду зазначено: «<…> Орган державного архітектурно-будівельного контролю діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, такий орган, наділений контролюючими функціями, видає припис, який є обов`язковим до виконання і може бути оскаржений до суду. Оскільки дії щодо видання припису є публічно-правовими, то й подальше звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта зумовлене правовідносинами публічно-правового характеру.

Звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкта самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту не своїх приватних прав та інтересів, а прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав, а також з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил.

При цьому звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється ним як суб`єктом владних повноважень на підставі частини першої статті 38 Закону № 3038-VI, що з огляду на вказані вище норми статей 2-4, 17 та 50 КАС України (у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду та вирішення справи судами попередніх інстанцій), а також статей 2, 4, 5, 19 та 46 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) свідчить про належність такого спору до юрисдикції адміністративних судів.

Зважаючи на викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що спір, який є предметом цього розгляду, є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта містобудування. Справа за позовом такого суб`єкта владних повноважень, який звернувся до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта на підставі частини першої статті 38 Закону № 3038-VI, належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 та 11 квітня 2018 року у справах № 1519/2-787/11 (провадження № 14-48цс18) та № 161/14920/16-а (провадження № 11-251апп18) відповідно, а також 16 жовтня 2018 року у справі № 826/12543/16 (провадження № 11-520апп18).

У постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 161/14920/16-а (провадження № 11-251апп18) Велика Палата Верховного Суду, навівши відповідні обґрунтування, відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 15 листопада 2016 року у справі № 802/1318/15-а (провадження № 21-1959а16), на яку посилається суд апеляційної інстанції.

Таким чином, спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.».

З огляду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо аналогічних справі №826/8743/15 спірних правовідносин в частині предметної юрисдикції, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання третьої особи 10 про закриття провадження у справі.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 20.05.1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №687), Законом України від 17.02.2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №3038), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі також - Порядок №553) (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №687 для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно із частини третьої статті 6 Закону №3038 органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 13 Закону №687 визначено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, відповідно до пункту 1 якого Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За змістом статті 41 Закону №3038 державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №3038 у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону №3038 у взаємозв`язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням.

Пунктом 5 Порядку №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

З матеріалів справи встановлено, що на адресу позивача надійшло звернення ВГО «Українська координаційна рада».

Доказів оскарження позапланової перевірки, проведеної з 19.03.2015 року по 20.03.2015 року, та підстав її проведення відповідачем суду не надано, крім того, протиправність перевірки та рішень, прийнятих за її результатами, не є предметом адміністративної справи №826/8741/15, у зв`язку з чим, у суду є підстави вважати, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області правомірно проведено перевірку дотриманням відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на підставі звернення громадської організації.

Щодо підстав звернення позивача до суду із цим позовом, суд зазначає наступне.

13.03.2012 року Інспекцією складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт) № б/н з вимогою про отримання відповідачем містобудівних умов та обмежень, розроблення проектної документації та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт в термін до 20.08.2012 року.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 19.03.2015 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складено акт від 20.03.2015 року, яким встановлено порушення статті 41 Закону України від 28.04.2012 року №б/н «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлено, що відповідачем не виконано припис від 13.02.2012 року №б/н в повному обсязі, а саме: не розроблено проектну документацію та не отримано дозвіл на виконання будівельних робіт (станом на 20.03.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області не зареєстровано документів дозвільного характеру на виконання будівельних та підготовчих робіт).

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області 20.03.2015 року складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил №С-2003/5 з метою усунення відповідачем виявлених порушень в термін до 20.04.2015 року.

Доказів щодо оскарження та скасування в судовому порядку цих рішень суб`єкта владних повноважень позивачем суду не надано.

Тобто, органами державного архітектурно-будівельного контролю виконано вимоги частини першої статті 38 Закону №3038 та складено відповідні приписи про усунення відповідачем порушень чинного законодавства.

З матеріалів справи також встановлено, що Державна архітектурно-будівельна інспекції України, з метою з`ясування факту виконання відповідачем припису від 20.03.2015 року №С-2003/5, призначено і проведено позапланову перевірку з 21.04.2015 року до 27.04.2015 року, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 , від 24.04.2015 року №б/н, яким встановлено, що вимоги припису від 20.03.2015 року №2003/5 відповідачем не виконано.

Отже, станом на момент звернення до суду з вказаним позовом, право на виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою, замовник - ОСОБА_1 , відсутнє, а об`єкт будівництва вважається самочинним, що тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.04.2013 року у справі №2-197/12, яке набрало законної сили, за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Бучанської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області до ОСОБА_1 про знесення самовільно побудованої будівлі у задоволенні позову відмовлено.

Під час розгляду цивільної справи судом встановлено, що «… ОСОБА_1 розпочато будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Бучанської міської рад від 15.04.2008 року за №200. Як вбачається з даного рішення, відповідачці дозволено будівництво двоквартирного будинку згідно з проектної пропозиції, погодженої у відділі містобудування та архітектури м. Буча, тому посилання позивача на ті обставини, що будується без відповідного дозволу та проектної документації суд вважає безпідставними.

<…> У судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 допустила відхилення від проекту. Однак, позивач, у порушення вимог частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України, при подачі позову до суду та у ході судового розгляду справи не надав суду жодного доказу на підтвердження тих обставин, що дане відхилення від проекту є істотним, що даним самочинним будівництвом зазначеного будинку порушуються суспільні інтереси, права інших осіб та в чому дані порушення полягають. Не було надано також жодного доказу на підтвердження обставин, що при будівництві спірного житлового будинку були істотно порушені будівельні норми і правила та які саме норми і правила були порушені. Позивач під час розгляду справи у суді не заявив клопотання про проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи.».

Разом з тим, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.04.2013 року у справі №2-197/12 встановлено факт відхилення відповідача від проектної документації під час здійснення будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 , що в силу частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає доказуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №687 будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з частиною першою статті 31 Закону №3038 проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

За клопотанням позивача, задоволеним судом у межах адміністративної справи №826/8741/15, проведено судову будівельно-технічну експертизу.

Беручи до уваги висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12.10.2016 року №7951/16-43 (далі також - висновок експерта), судом встановлено наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №3038 проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Зважаючи на існуючий стан незавершеного будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 та аналізуючи положення частини п`ятої статті 26 Закону №3038, експертами встановлено, що на проведення експертизи будівництво об`єкту дослідження повинно було наступні етапи: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації; затвердження проектної документації: виконання підготовчих та будівельних робіт.

В матеріалах справи, наданих експерту на дослідження, серед вихідних даних, склад яких визначено статтею 29 Закону №3038, наявні лише Містобудівні обмеження №27-М від 22.08.2014 року забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 та Завдання на проектування: «Багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 », затверджене ОСОБА_1 від 25.08.2014 року. Технічні умови для інженерного забезпечення об`єкта будівництва в матеріалах справи відсутні та на дослідження експертам додатково не надавались, як і не надавалися відповідачем суду.

Не зважаючи на вищевказане, об`єкт незавершеного будівництва за вказаною адресою має побудовані основні конструктивні елементи будинку (фундаменти, несучі стіни, перекриття, покриття тощо), що передбачає реєстрацію органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які належать до І-ІІІ категорії складності.

Однак, відповідно до результатів позапланової перевірки цього об`єкту будівництва 20.03.2015 року посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контрою у Київській області встановлено, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області не реєструвалося документів дозвільного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих чи будівельних робіт на ділянці об`єкта.

ОСОБА_1 , в свою чергу, зазначено, що нею отримано відповідний дозвіл від Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Київській області в період дії Закону України «Про планування та забудову територій», яким втрачено чинність 12.03.2011 року, з огляду на що, вважає, що дозвільні документи на здійснення будівництва мансардного поверху на об`єкті правомірним.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем отримано дозвіл № 711/04-03/08 від 13.10. 2008 року на виконання будівельних робіт з будівництва двоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 відповідно до проектної документації погодженої та зареєстрованої головним архітектором м. Буча. Строк дії дозволу встановлений до ІV кварталу 2011 року.

Водночас, із змісту висновку експертизи судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 фактично збудовано секцію багатоквартирного будинку.

В матеріалах справи відсутня будь-яка проектна документація на будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, зазначений Дозвіл від 13.10.2008 року №714/04-03/08 не може бути підставою для здійснення будівництва секції багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 або для автоматичної реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт у зв`язку із змінами законодавства, оскільки об`єкт будівництва згідно з Дозволом (двоквартирний житловий будинок) та фактично побудований об`єкт є різними за технічно-економічними показниками.

Отже, відповідачем порушено статті 31, 34 Закону №3038, що також підтверджується висновком експерта.

Крім того, відповідно до змісту резолютивної частини висновку експерта встановлено, що будівництво об`єкту дослідження - секції багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1, на момент проведення експертизи не відповідає вимогам наступних державних будівельних норм та нормативно-правових актів у галузі будівництва:

- частині першій статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в частині відсутності у забудовника зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які належать до І-ІІІ категорії складності;

- пункту № 1 Містобудівних умов і обмежень № 27-М від 22.08.2014 року в частині граничнодопустимої висоти будівлі та пункту 10 «Основні техніко-економічні показники будівництва» в частині поверховості;

- пунктів 3.14, 3.16 та обов`язкового Додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині облаштування нормативно необхідної інфраструктури на ділянці забудови, а саме паркомісць, майданчиків, проїздів тощо, а також дотримання побутових та протипожежних розривів до сусідніх будинків, що пов`язано з високою щільністю забудови та браком вільної площі в межах ділянки;

- пунктів 2.5, 4.10, 4.11 та 4.20 ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення" в частині застосованих проектних рішень з будівництва об`єкту.

Експертом також зазначено, що чинна нормативна база в галузі будівництва не містить поняття «істотне порушенням будівельних норм і правил», як наслідок, експерти не мають нормативного підґрунтя для кваліфікації виявлених порушень як істотних чи навпаки.

Крім того, у висновку експертом зазначено, що враховуючи існуючі архітектурно-конструктивні рішення секції багатоквартирного житлового будинку, а саме те, що об`єкт будівництва по АДРЕСА_1 є невід`ємною частиною багатоквартирного житлового будинку, розташованого на суміжних земельних ділянках, та нерозривно пов`язаний з сусідньою секцією з технічної точки зору (під будинком єдиний фундамент та відсутній деформаційний шов), висновком експертизи підтверджено, що здійснити перебудову існуючого об`єкту будівництва до параметрів індивідуального двоквартирного житлового будинку шляхом зменшення фізичного об`єму без завдання шкоди суміжній секції будинку по АДРЕСА_1 технічно не можливо.

Суд звертає увагу, що жодної проектної документації, зокрема, на будівництво саме багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , ні суду, ні експертам відповідачем на дослідження не представлено, лише Містобудівні умови і обмеження №27-М від 22.08.2014 року, у яких містяться лише загальні посилання на нормативно-правові акти без зазначення конкретних цифрових показників, що виключає можливість їх дослідження на предмет відповідності державним будівельним, санітарним, пожежним нормам і правилам.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що затвердження 06.10.2014 року відповідачем як замовником проекту «Багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 » у головного архітектора проекту фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 не надає права на початок робіт по будівництву такого об`єкту, оскільки дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 37 Закону №3038 зазначено перелік документів, які необхідно додати до заяви для отримання дозволу для виконання будівельних робіт.

Так, одним з додатків до вказаної заяви мають бути копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд (пункт 5 частини третьої статті 37 Закону №3038).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону 687 авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Проте, відповідачем не надано до суду відповідних документів на підтвердження доводів про наявність у останньої всіх необхідних документів при отриманні дозволу у 2008 році.

Отже, відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність проведення будівництва багатоповерхового житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Згідно з частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, об`єкти будівництва є самочинними у випадках наявності однієї із вказаних умов:

- збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

- збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи;

- збудовані або будуються без належно затвердженого проекту;

- збудовані або будуються з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому, випадки, у яких можливе постановлення судом рішення про знесення самочинного будівництва, визначені, зокрема, частиною сьомою статті 376 Цивільного кодексу України та статтею 38 Закону №3038.

Так, відповідно до статті 38 Закону №3038 у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Відповідно до частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З огляду на те, що за результатами експертизи, призначеної у межах розгляду справи №826/8741/15, здійснити перебудову існуючого об`єкта будівництва до параметрів двоквартирного житлового будинку технічно неможливо, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт будівництва, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 321094300:01:041:0123).

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на відсутність судових витрат з підстав, вказаних у частині другій статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати із сплати судового збору за подання позову розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований об`єкт будівництва, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 321094300:01:041:0123).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Держана архітектурно-будівельна інспекція України (, адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26);

Відповідач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 );

Третя особа 1: Громадська організація "Українська координаційна рада" (, адреса: 04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 30, кв.42);

Третя особа 2: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 );

Третя особа 3: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_5 );

Третя особа 4: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_6 );

Третя особа 5: ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_7 );

Третя особа 6: ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_8 );

Третя особа 7: ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_9 );

Третя особа 8: ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_10 );

Третя особа 9: ОСОБА_9 (адреса: АДРЕСА_11 );

Третя особа 10: Обслуговуючий кооператив "Булгаковський"(, адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 38).

Повне рішення складено 27.08.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна