Справа № 200/12742/19-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року справа №200/12742/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., представника позивача Гуревича М.Г., представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 р. (у повному обсязі складено 03 березня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/12742/19-а (головуючий І інстанції суддя Ушенко С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 31.10.2019 року звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому з урахуванням уточнень, просила визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 135750,08 грн., з яких 108600,06 грн. за податковими зобов`язаннями, 27150,02 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 8912,78 грн., з яких 7130,22 грн. за податковими зобов`язаннями, 1782,56грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкову вимоги від 20.03.2019 № 40337-42 в частині вимоги про сплату податку на доходи фізичних осіб в розмірі 188767,09 грн. (основний платіж 108600,01 грн., штрафні (фінансові) санкції 27150,02 грн., пеня 53017,06 грн.) та військового збору в розмірі 12393,66 грн. (основний платіж 7130,22 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1782,56 грн., пеня 3480,88 грн.) (а.с. 50-54).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 3 березня 2020 року позовні вимоги задоволені.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.02.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 135 780, 08 грн., з яких за основним платежем - 108600,06 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 27150,02 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.02.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 8912,78 грн., з яких за основним платежем - 7130,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1782,56 грн.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 20.03.2019 № 40337-42 в частині вимог про сплату боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 188767,09 грн., з яких за основним платежем 108600,01 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 27150,02 грн., пеня 53017,06 грн. та з військового збору у розмірі 12393,66 грн., з яких за основним платежем 7130,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1782,56 грн., пеня 3480,88 грн.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 231-235).

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Єдиним доводом апеляційної скарги зазначено, що відповідачем не було порушено порядку проведення документальної невиїзної перевірки.

Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 05.11.2018 року було направлено позивачу засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення 08.11.2018 року та було повернуто з позначкою «не вручено» 11.12.2018 року.

Управлінням засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення поштового відправлення на податкову адресу фізичної особи-платника податків було направлено запит про надання пояснень в частині списання банківською установою залишку боргу за кредитним договором з метою його залучення до декларування отриманих доходів. Центром поштового зв`язку ДД УДПЗ «Укрпошта» на адресу відповідача було повернуто повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «за закінченням терміну зберігання» 16.10.2018.

Також, зазначає, що акт перевірки було спрямовано платнику поштовою рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 19.12.2018 року, повідомлення про вручення поштового відправлення за податковою адресою було повернуто з позначкою «не вручено» 21.01.2019 року.

Разом з тим, в акті було вказано на порушення п.п. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, пп. б п. 171.2 ст. 171, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено несплату суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в періоді, що перевірявся, на загальну суму 108600, 06 грн.; п.п. в п.п. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, п.п. б п. 171.2 ст. 171, п. 179.7 ст. 179, п.п. 1.3 пп. 1.4, п.п. 1.5, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено несплату суми податкового зобов`язання з війського збору в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7130, 22 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданого відзиву, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є платником податків та знаходиться на обліку в органах Державної податкової служби.

Між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» укладено кредитний договір № 45-14/337 від 18.08.2008, за умовами якого Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» надав позивачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (кредит) зі сплатою 13,50% річних та комісій в межах максимального ліміту заборгованості до 206500,00 доларів США (а.с. 10-18).

З довідки від 06.04.2016 № 10.1-186/96-5913 та повідомлення від 22.04.2016 № 49-04/25 ПАТ «УКРСОЦБАНК» довело до відома позивача про анулювання 17.04.2015 основної суми боргу за кредитом в розмірі 33219,56 доларів США згідно договору № 45-14/337 від 18.08.2008, що еквівалентно 758746,24 грн. (а.с. 23-25).

12.08.2016 позивачем до органу Державної фіскальної служби подано уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій вказана загальна сума річного доходу у розмірі 282787,30 грн. для розрахунку і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

За змістом наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 05.11.2018 № 2016, на підставі пп.20.1.4. п. 20.1. ст. 20, пп. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75, пп. 78.1.4. п. 78.1. ст. 78, п. 78.4. ст. 78, п.79.1. ст. 79, в період часу з 05.12.2018 по 11.12.2018 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача, за результатами якої складено акт № 1490/05-99-13-04/ НОМЕР_1 від 18.12.2018 «Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015».

Перевіркою вказано на порушення:

- пп. 168.4.5. п. 168.4. ст. 168, пп. «б» п. 171.2. ст. 171, п. 179.7. ст. 179 ПК України, в результаті чого встановлено несплату суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в періоді, що перевірявся, на загальну суму 108600,06 грн.;

- пп. «в» пп. 168.4.5. п. 168.4. ст.168, пп. «б» п. 171.2. ст. 171, п. 179.7. ст. 179, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого встановлено несплату суми податкового зобов`язання з військового збору в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7130,22 грн. (а.с. 18-37).

Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що позивач отримав дохід у вигляді додаткового блага - прощення заборгованості за кредитом Банку в сумі 33219,56 доларів США, що еквівалентно 758746,24 грн. за курсом НБУ станом на 17.04.2015, проте, не сплатив до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з отриманого доходу у повному обсязі.

На підставі вказаного Акту відповідачем прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 4.02.2019 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 135750,08 грн., з яких 108600,06 грн. - за основним платежем, 27150,02 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 38);

- податкове повідомлення-рішення від 4.02.2019 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 8912,78 грн., з яких 7130,22 грн. - за основним платежем, 1782,56 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 41).

У зв`язку з несплатою визначених вказаними податковими повідомленнями-рішеннями узгоджених податкових зобов`язань, відповідачем нараховано пеню та сформовано податкову вимогу від 20.03.2019 № 40337-42 про сплату (а.с. 40), зокрема:

- податку на доходи фізичних осіб в розмірі 188767,09 грн. (основний платіж - 108600,01 грн., штрафні (фінансові) санкції - 27150,02 грн., пеня - 53017,06 грн.);

- військового збору в розмірі 12393,66 грн. (основний платіж - 7130,22 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1782,56 грн., пеня - 3480,88 грн.).

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу протиправними і такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

До бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб абзацом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України віднесена основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Підрозділ 1 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України було доповнено пунктом 8 на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 9 квітня 2015 року № 321-VIII. За змістом цього пункту не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

В силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 01 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 01 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Застосування вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, встановленими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Фізичні особи - за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців є 2015 рік.

З наведеного вище вбачається, що отримання фізичною особою доходу, зокрема, у вигляді додаткового блага, обумовлює виникнення в неї обов`язку зі сплати військового збору з такої суми.

Оскільки, як встановлено судом в ході розгляду справи, валюта кредитування між сторонами Кредитного договору (позивачем та банком) не змінювалась, суд приходить до висновку, що сума прощеної позивачу основної заборгованості за Кредитним договором № 45-14/337 від 18.08.2008 в сумі 33219,56 доларів США, що еквівалентно 758746,24 грн., є доходом платника податку та підлягає оподаткуванню як податком на доходи фізичних осіб так і військовим збором.

Таким чином, зважаючи на те, що чистий оподатковуваний дохід позивача за 2015 рік становить 758746,24 грн., суд апеляційної інстанції погоджується з висновками відповідача за результатами перевірки порядку нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору щодо заниження позивачем сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що підлягають сплаті до бюджету у результаті порушень, які зазначенні в акті перевірки, в розмірі 108600,06 грн. та 7130,22 грн. відповідно, у зв`язку з чим позовні вимоги із зазначених підстав задоволенню не підлягають.

Разом з тим, особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені статтею 79 Податкового кодексу України, відповідно до якої документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42. 5 ст. 42 Податкового кодексу України).

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Аналіз вказаної статті доводить, що платник податків може бути присутнім при проведенні документальної невиїзної перевірки чи може надати звернення про проведення виїзної перевірки замість невиїзної. Для реалізації цих можливостей платник податків повинен заздалегідь, до початку перевірки, бути повідомлений про її призначення.

Як встановлено судом в ході розгляду справи та вбачається з акту перевірки, наказ, яким визначено початок перевірки 05 грудня 2018 року, та повідомлення від 08.11.2018 № 759 про дату початку і місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлені позивачу 08 листопада 2018 року. Поштове повідомлення з відміткою про невручення вказаного поштового відправлення повернулось на адресу відповідача лише 11 грудня 2018 року (а.с. 100).

Разом з тим, документальна позапланова невиїзна перевірка проводилась відповідачем, як вбачається з акту перевірки, з 05 по 11 грудня 2018 року, тобто до отримання поштового повідомлення.

Таким чином доводи апелянта щодо відсутності порушення порядку проведення документальної невиїзної перевірки є безпідставними, податковим органом не були дотримані вимоги, встановлені статтею 79 Податкового кодексу України.

Недотримання порядку проведення перевірки та невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення є результатом визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.05.2019 р. у справі № 826/17095/16 та від 21.05.2019 у справі № 1940/1610/18.

У зв`язку з протиправністю спірних податкових повідомлень-рішень та їх скасуванням, нарахування пені за несплату визначених ними податкових зобов`язань, так само як і податкова вимога про сплату визначеного відповідачем податкового боргу в частині заявлених позовних вимог, є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І відповідачем не доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2020 року було відстрочено апелянту недоплачену суму судового збору до ухвалення рішення у справі.

За таких обставин необхідним є стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України недоплачений судовий збір у розмірі 1544, 10 грн.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 310, 316, ст. 321, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 р. у справі № 200/12742/19-а - залишити без змін.

Стягнути на користь Державного бюджету України з Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька обл., 87500, ) недоплачений судовий збір у розмірі 1544 грн. (одна тисяча п`ятсот сорок чотири грн.), 10 коп., здійснивши зарахування за реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2020 року.

Колегія суддів: Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко