Справа № 200/3207/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року справа №200/3207/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 р. (у повному обсязі складено 25 травня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/3207/20-а (головуючий І інстанції суддя Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач) 13.07.2020 року звернувся до суду з позовною заявою до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 26 листопада 2019 року щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 19 листопада 2019 року із зарахуванням до страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності з 24 жовтня 1998 року по 31 липня 2002 року, та періоду провадження підприємницької діяльності з 01 травня 2005 року по 31 грудня 2010 року з розрахунку 1 місяць провадження підприємницької діяльності за 1 місяць страхового стажу, а також зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 27 жовтня 1981 року по 08 липня 1988 року на Костянтинівський дільниці № 2 Донбаського ремонтно-будівельного спеціалізованого управління тресту «Укрцветметремонт» на посаді слюсаря по ремонту металургійного обладнання 4-го розряду (а.с. 2-4).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі № 200/3207/20-а у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 57-59).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Згідно трудової книжки він працював з 27 жовтня 1981 року по 08 липня 1988 року на Костянтинівській дільниці № 2 Донбаського ремонтно-будівельного спеціалізованого управління тресту «Укрцветметремонт» на посаді слюсаря по ремонту металургійного обладнання 4 розряду. Позивач працював на посаді слюсаря по ремонту металургійного обладнання, що передбачено Списком № 1. Таким чином, період роботи з 27.10.1981 року по 08.07.1988 року має бути зарахований до Списку № 1, оскільки записи у трудовій книжці підтверджують цей факт.

Щодо періоду з 24.10.1998 року по 31.07.2002 року, то посилається на п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній та вказує на те, що довідкою підтверджено, що він провадив у цей період підприємницьку діяльність.

Щодо зарахування періоду провадження підприємницької діяльності з 01.05.2005 року по 31.12.2020 року у зарахуванні до страхового стажу в кількості лише 1 рік 05 місяців 22 дні, то зазначає, що пропорційне зарахування страхового стажу не передбачено ані Законом, ані постановою КМУ.

За таких обставин вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

За ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є громадянином України, 19 листопада 2019 року звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», разом із заявою надав: копію трудової книжки від 31.07.1976 року; довідку від 18.07.2019 року № 4891 про період військової служби; довідку про період роботи від 09.07.2014 року № 51, видана ВАТ «Укрцинк»; архівну довідку від 07.11.2014 року № 011-592, видана ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»; архівну довідку від 07.11.2014 року № 011-591, видана ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»; довідку б/н від 31.10.2019 року, видана Головним управлінням ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України; довідку про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України від 22.11.2019 року № 37; довідку № 23842/10 від 25.10.2019 року, видана Головним управлінням ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 19.11.2019 № 24929819; копію паспорту, виданого Костянтинівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 03.09.2004 року; копію картки платника податків від 19.06.2018 року.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 26 листопада 2019 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії з підстав того, що до страхового стажу не зараховано період провадження підприємницької діяльності з 21.01.1999 по 31.07.2002, оскільки не надано підтверджуючих документів щодо сплати страхових внесків (а.с. 7).

Спірним у справі є правомірність відмови відповідача позивачу призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю страхового стажу.

За визначенням частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачено у Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV окреслено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За правилами частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом абзацу першого пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 3.3. розділу ІІІ Порядку № 22-1 встановлено, що саме орган, що призначає пенсію, надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій.

Пункт 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 визначає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV).

За положеннями ч. 2-4 ст. 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу виповнилось 60 років 29 липня 2019 року, тому страховий стаж позивача для набуття права на призначення пенсії за віком має становити 26 років.

Відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу згідно ст. 26 Закону № 1058, оскільки не зарахував до страхового стажу період здійснення позивачем підприємницької діяльності з 21.01.1999 року по 31.07.2002 року через несплату страхових внесків.

П. 4 Порядку від 12 серпня 1993 р. № 637 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

З довідки № 37 від 22.11.2019 року про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України вбачається, що позивач у період з 21.01.1999 по 31.07.2002 здійснював підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування (авансові платежі). Підтверджуючі документи щодо сплати страхових внесків із чистого доходу в паперовій справі платника відсутні (а.с. 18).

Листом Головного управління ДПС у Донецькій області від 25.10.2019 року також підтверджується здійснення позивачем підприємницької діяльності з 24.10.1998 року по 31.07.2002 року на загальній системі оподаткування (а.с. 15).

Таким чином, єдиний соціальний внесок позивачем за період з 24.10.1998 по 31.07.2002 не сплачувався.

Доказів сплати щомісячних страхових внесків в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, позивачем до суду за спірний період не надано.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача підстав для зарахування до страхового стажу періоду провадження позивачем підприємницької діяльності з 24.10.1998 року по 31.07.2002 року.

Щодо зобов`язання Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 19 листопада 2019 року із зарахуванням до страхового стажу періоду провадження підприємницької діяльності з 01 травня 2005 року по 31 грудня 2010 року з розрахунку 1 місяць провадження підприємницької діяльності за 1 місяць страхового стажу, а також зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 27 жовтня 1981 року по 08 липня 1988 року в Костянтинівський дільниці № 2 Донбаського ремонтно-будівельного спеціалізованого управління тресту «Укрцветметремонт» на посаді слюсаря по ремонту металургійного обладнання 4-го розряду, то зі спірного рішення відповідача не вбачається не зарахування чи зарахування до страхового стажу зазначених періодів, що унеможливлює надання правової оцінки зазначеним вище періодам.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 р. у справі № 200/3207/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 серпня 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко