Справа № 160/74/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року Справа № 160/74/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стайл-Трейд» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, стягнення грошових коштів,-
03 січня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Стайл-Трейд» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просять:
Ухвалою суду від 13.01.2020 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали шляхом подання до суду оригінала документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.
24 січня 2020 року позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків разом із квитанцією про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 27.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 26 лютого 2020 року о 10:00 год.
Судове засідання 26.02.2020 було відкладено до 25.03.2020 на 16:00 год.
25.03.2020 на підставі клопотання позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» судове засідання було відкладено до 08.04.2020 до 09:00 год.
08 квітня 2020 року ухвалою суду провадження у справі було зупинено до 18.05.2020.
На підставі ухвали суду від 18.05.2020 провадження у справі було поновлено.
Ухвалою суду від 18.05.2020 замінено відповідача на його правонаступника - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
Сторони у судове засідання 18.05.2020 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно зі статтею 258 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
- за період з 01.01.2016 по 26.03.2019: п.176.2.б ст.176 Податкового кодексу України та розділу ІІІ Порядку заповнення податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, в частині подання податкових розрахунків за формою 1ДФ не у повному обсязі, а саме: не відображені суми доходів з ознакою «178», сплачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: а) для юридичних осіб, зокрема, одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків; одна і та сама юридична або фізична особа безпосередньо та/або опосередковано володіє корпоративними правами у кожній такій юридичній особі у розмірі 20 і більше відсотків.
Підпунктом 14.1.90 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Інвестиції - господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно (п.п.14.1.81 п.14.1 ст.14 ПК України).
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Механізм застосування різниць, які виникають згідно з ПК України, передбачає коригування фінансового результату до оподаткування, зокрема щодо окремих доходів, врахованих в бухгалтерському обліку при його формуванні. Такі коригування необхідні, у тому числі, з метою усунення подвійного оподаткування, запобігання уникненню від оподаткування отриманих доходів тощо.
Так, різниці щодо доходів при здійсненні операцій з фінансовими інвестиціями, запроваджені підпунктом 140.4.1 пункту 140.1 статті ПК України, визначають, що фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму нарахованих доходів від участі в капіталі інших платників податку на прибуток підприємств, платників єдиного податку та на суму нарахованих доходів у вигляді дивідендів, що підлягають виплаті на його користь від інших платників цього податку (крім інститутів спільного інвестування та платників, прибуток яких звільняється від оподаткування відповідно до положень Кодексу, у розмірі прибутку, звільненого від оподаткування).
Метою запровадження зазначених різниць є необхідність, з одного боку, зменшення податкового навантаження на платника податку - інвестора, який, не одержуючи грошових коштів, збільшує відповідно до положень бухгалтерського обліку дохід на суму отриманого доходу від участі в капіталі, а з іншого - усунення подвійного оподаткування доходів, отриманих у вигляді дивідендів.
За визначенням пункту 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 23 «Розкриття інформації щодо пов`язаних сторін», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 18.06.2001 №303 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2001 за №539/5730, асоційоване підприємство - підприємство, на яке інвестор має суттєвий вплив і яке не є дочірнім або спільним підприємством інвестора.
Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про фінансові інвестиції та її розкриття у фінзвітності підприємства визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 12 «Фінансові інвестиції», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 26.04.2000 №91 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 травня 2000 р. за №284/4505 (далі - П(С)БО 12).
Згідно з пунктом 11 П(С)БО 12 фінансові інвестиції в асоційовані і дочірні підприємства та в спільну діяльність зі створенням юридичної особи (спільного підприємства) на дату балансу відображаються за вартістю, що визначена за методом участі в капіталі, крім випадків, наведених у пунктах 17 і 22 Положення (стандарту) 12.
Відповідно до пункту 12 П(С)БО 12 фінансові інвестиції, що обліковуються за методом участі в капіталі, на дату балансу відображаються за вартістю, що визначається з урахуванням зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування, крім тих, що є результатом операцій між інвестором і об`єктом інвестування.
Балансова вартість фінансових інвестицій збільшується (зменшується) на суму, що є часткою інвестора в чистому прибутку (збитку) об`єкта інвестування за звітний період, із включенням цієї суми до складу доходу (втрат) від участі в капіталі. Одночасно балансова вартість фінансових інвестицій зменшується на суму визнаних дивідендів від об`єкта інвестування.
Балансова вартість фінансових інвестицій збільшується (зменшується) на частку інвестора в сумі зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування за звітний період (крім змін за рахунок чистого прибутку (збитку) із включенням (виключенням) цієї суми до іншого додаткового капіталу інвестора або до додаткового вкладеного капіталу (якщо зміна величини власного капіталу об`єкта інвестування виникла внаслідок розміщення (викупу) акцій (часток), що привело до виникнення (зменшення) емісійного доходу об`єкта інвестування). Якщо сума зменшення частки капіталу інвестора в сумі зміни загальної величини власного капіталу об`єкта інвестування (крім змін за рахунок чистого збитку) більше іншого додаткового капіталу або додаткового вкладеного капіталу інвестора (якщо зменшення величини власного капіталу об`єкта інвестування виникло внаслідок викупу акцій (часток), що призвело до зменшення емісійного доходу об`єкта інвестування), то на таку різницю зменшується (збільшується) нерозподілений прибуток (непокритий збиток).
Балансова вартість інвестицій в асоційоване підприємство зменшується на суму зменшення корисності інвестиції.
Зменшення балансової вартості фінансових інвестицій відображається в бухгалтерському обліку тільки на суму, що не призводить до від`ємного значення вартості фінансових інвестицій. Фінансові інвестиції, що внаслідок зменшення їх балансової вартості досягають нульової вартості, відображаються в бухгалтерському обліку у складі фінансових інвестицій за нульовою вартістю.
Водночас, пунктом 7 П(С)БО 12 визначено, що дивіденди, відсотки, роялті та рента, що підлягають отриманню за фінансовими інвестиціями, відображаються як фінансовий дохід інвестора, крім випадків, коли такі надходження не відповідають критеріям визнання доходу, встановленим Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за №860/4153 (далі - П(С)БО 15).
До таких випадків віднесено доходи у вигляді дивідендів, які нараховуються за фінансовими інвестиціями, що обліковуються за методом участі в капіталі (пункт 7 П(С)БО 15).
Зазначені особливості полягають в тому, що дохід від участі в капіталі враховується в бухгалтерському обліку інвестора через збільшення балансової вартості фінансових інвестицій та включається до складу доходу.
Отже, ТОВ «КУА «ААА» для ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» є асоційованим підприємством і облік фінансової інвестиції для інвестора в даному випадку має обліковуватись за методом участі в капіталі, як це передбачено пунктом 12 П(С)БО 12.
В акті перевірки відображено, що у податковій звітності з податку на прибуток за 2016, 2017, 2018 роки ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» декларувало відсутність господарської діяльності (нульові показники).
У рядку 01 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» податкових декларацій з податку на прибуток за 2016, 2017, 2018 роки позивачем задекларовано нульові показник (відсутність діяльності).
У рядку 01 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» податкової декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2019 року (ліквідаційній) товариством задекларовано 700 000 грн.
На формування цього показника мала вилив операція з продажу частки в статутному капіталі ТОВ «КУА «ААА» фізичній особі ОСОБА_3 .
Так, за умовами пункту 1.1 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АЛЬТУС АССЕТС АКТІВІТІС» від 10.01.2019 (далі - Договір) ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» (Продавець) передає Покупцю - громадянину України ОСОБА_3 , а Покупець приймає у власність частку в статутному капіталі ТОВ «КУА «ААА» (далі - Товариство) у розмірі 50%, та зобов`язується сплатити за неї грошову суму, визначену в п.3.2 цього Договору.
Згідно з пунктом 1.8 Договору Продавець гарантує, що частка у статутному капіталі Товариства, яка відчужується, сформована, що підтверджено Свідоцтвом, яке видано 10.01.2019, та, що Продавцеві належить частка у розмірі 50% відсотків статутного капіталу Товариства. Розмір внеску - 3500000 грн.
Відповідно до пункту 2.1 Договору, Покупець зобов`язаний сплатити Продавцеві погоджену сторонами вартість за частку в статутному капіталі Товариства, що дорівнює 50%, що згідно Статуту, становить 3 500 000,00 грн. за суму у розмірі 700000 грн.
Право власності на частку у статутному капіталі переходить до Покупця з моменту державної реєстрації відповідно до ст. 89 Цивільного кодексу України (п.2.3 Договору).
На підставі нотаріально завіреного акту приймання-передачі частки (частини частки у статутному капіталі ТОВ «КУА «ААА») від 10.01.2019 ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» передало у власність ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ «КУА «ААА», що складає 50% його статутного капіталу, та становить 3500000 грн.
За даними АІС «Податковий блок» зміни у складі засновників ТОВ «КУА «ААА» (замість ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» до їх складу внесено ОСОБА_3 із сумою вкладу 3500000 грн.) зареєстровані 14.01.2019.
Позивач стверджує, що з моменту прийняття Зборами учасників ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» рішення про наміри відчуження частки товариства у статутному фонді ТОВ «КУА «ААА» (протокол №07/12/17 від 07.12.2017), яким зафіксовано рішення про наміри відчуження частки товариства у статутному фонді ТОВ «КУА «ААА», тобто, виділення цього активу з метою подальшого продажу, частка у статутному капіталі ТОВ «КУА «ААА» повинна обліковуватися згідно порядку, визначеному в пунктах 8 та 9 П(С)БО 12, а саме, за справедливою вартістю (п.8) або за їх собівартістю (п.9).
Однак, суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки згідно з пунктом 22 П(С)БО 12 фінансові інвестиції у спільну діяльність із створенням юридичної особи контрольними учасниками відображаються згідно з порядком, наведеним у пунктах 8 і 9 Положення (стандарту) 12, якщо: а) фінансові інвестиції у спільну діяльність придбані й утримуються виключно з метою їх подальшого продажу протягом дванадцяти місяців.
Під час проведення перевірки із наданих карток рахунку 46 «Цінні папери. Збільшення статутного капіталу» ТОВ «КУА «АЛЬТУМ АССЕТС АКТІВІТІС», відповідачем було встановлено, що внесок статутного фонду цієї компанії ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» вносило в 2005, 2006 та 2009 роках. Облік зазначеної фінансової інвестиції ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» здійснювало на бухгалтерському рахунку 14 «Довгострокові фінансові інвестиції» і протягом 12 місяців дана інвестиція не була відчужена, а тому вказана норма П(С)БО 12 стосовно можливості відображення фінансової інвестиції за справедливою вартістю у разі її утримання виключно для продажу протягом 12 місяців з дати придбання, на який зроблено посилання позивачем, в даному випадку не може бути застосована.
Також, суд не вважає можливим врахувати при обчисленні фінансового результату до оподаткування ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» суму збитків за даними бухгалтерського обліку товариства.
Відповідно до підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до ПКУ мають статус податкових агентів, подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.
Довідником ознак доходів, наведеним у додатку до Порядку, визначено, що сума майнового та немайнового внеску платника податку до статутного фонду юридичної особи - емітента корпоративних прав в обмін на такі корпоративні права, відображається у податковому розрахунку за ф. №1ДФ під ознакою доходу «178».
Відповідно до підпункту 14.1.90 пункту 14.1 статті 14 ПК України корпоративні права- права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Частиною 1 статті 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII передбачено, що учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.
Згідно з підпунктом 165.1.44 пункту 165.1 статті 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума майнового та немайнового внеску платника податку до статутного фонду юридичної особи - емітента корпоративних прав, в обмін на такі корпоративні права.
Тобто, юридична особа - емітент корпоративних прав виступає у якості податкового агента лише в частині відображення в податковому розрахунку за ф. 1ДФ під ознакою доходу «178» суми грошових коштів або майна, внесених фізичною особою до статутного фонду такої юридичної особи в обмін на корпоративні права.
Разом з тим, підпунктом 2.2 пункту 2 Порядку № 4 закріплено, що податковий розрахунок за ф. 1ДФ подається незалежно від того, виплачує чи не виплачує доходи платникам податку податковий агент протягом звітного періоду.
Так, відповідно до договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АЛЬТУС АССЕТС АКТІВІТІС» від 10.01.2019 (далі - Договір) ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» (Продавець) передало Покупцю - громадянину України ОСОБА_3 , а Покупець прийняв у власність частку в статутному капіталі ТОВ «КУА «ААА» (далі - Товариство) у розмірі 50%, та зобов`язався сплатити Продавцеві погоджену сторонами вартість за частку в статутному капіталі у розмірі 50%, що згідно Статуту становить 3500000 грн. за суму у розмірі 700000 грн.
Платіжним дорученням №381246 від 23.01.2019 ОСОБА_3 сплатив ТОВ «СТАЙЛ-ТРЕЙД» 700000 грн., які перераховані на картки засновникам:
Суд заважує, що якщо у разі виходу платника податку - фізичної особи з числа засновників (учасників) товариства йому повертається майно, попередньо внесене ним до статутного капіталу цього товариства, така операція на підставі п. 170.2 ст. 170 ПКУ розглядаєтеся як продаж інвестиційного активу (корпоративного права) з відповідним оподаткуванням. Крім того, дохід у вигляді інвестиційного прибутку виникає також у фізичної особи у разі продажу своєї частки у статутному капіталі товариства іншій фізичній особі. При цьому оподаткуванню підлягає позитивна різниця між доходом, отриманим фізичною особою від продажу інвестиційного активу та його вартістю, що визначається із суми документально підтверджених витрат.
Водночас, з урахуванням вищевикладеного, юридична особа виконує функції податкового агента лише в частині відображення доходу від операцій з інвестиційними активами у формі № 1ДФ.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені обставини, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем надано до суду докази правомірності прийняття оскаржуваних рішень, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева