Справа № 260/664/20
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2020 рокум. Ужгород№ 260/664/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Костелей І.Ф.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Перечинська районна державна адміністрація Закарпатської області - представник у судове засідання не з`явився;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Закарпатській області - представник у судове засідання не з"явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області (89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, 16, код ЄДРПОУ 2209950), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина 52, ) про визнання протиправними дій та скасування запису, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 13 серпня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 25 серпня 2020 року.

17 березня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, якою просить визнати протиправним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером запису реєстраційної дії: 2 002004 від 19.12.2013 року про включення відомостей про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 , із датою реєстрації 01.01.2001 року, за адресою: АДРЕСА_2 .

20 березня 2020 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

06 травня 2020 року, ухвалою суду залучено до участі в справі - Головне управління ДПС у Закарпатській області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

03 червня 2020 року, ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що він ніколи не подавав в органи державної реєстрації жодні документи для проведення державної реєстрації його фізичною особою - підприємцем. Він не виявляв наміру здійснювати підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і не подавав жодну реєстраційну картку встановленого зразка, яка є водночас заявою про державну реєстрацію, і не подавав копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, а також не подавав документ про внесення плати за державну реєстрацію у порядку, визначеному Законом України «Про підприємництво», який діяв до 01 липня 2004 року. Таким чином строки включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких проведена до 01.07.2004, визначені пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 01 липня 2010 року № 2390-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", підлягали застосуванню виключно у випадках самостійного подання ними реєстраційних карток державному реєстратору. Враховуючи, що Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 01.07.2010 № 2390 набрав чинності 03.03.2011 року, а процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності закону, тобто мав тривати до 03.03.2012 року. Згідно вищевикладених законодавчих норм, які регулюють відносини, що виникають у сфері державної реєстрації фізичних осіб-підприємців, які були чинні із 01.07.2004 року, так і на момент включення оскарженого запису державного реєстратора про фізичну особу - підприємця гр. ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру, що необхідною передумовою для прийняття державним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації особи с виявлення такою бажання щодо проведення її реєстрації як фізичної особи-підприємця, що проявляється у поданні нею особисто або через уповноважену особу відповідної заяви (заповненої реєстраційної картки). Можливість проведення реєстрації особи без її волевиявлення законодавством не передбачена. Однак, він ніколи не звертався до державного реєстратора з реєстраційною карткою для включення відомостей як про фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру.

13 квітня 2020 року, відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, (а.с. 35-38). В обґрунтування якого вказано, що згідно із записами у журналах (райдержадміністрації) обліку зареєстрованих та скасованих суб`єктів підприємницької діяльності фізичних осіб (розпочатих 01.01.2000 року завершеного 24.12.2003 року) інформація про реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 відсутня, як відсутня і сама реєстраційна справа. Отже, дане свідчить про те, що райдержадміністрація не вчиняла жодних реєстраційних дій відносно позивача. Даний факт підтверджує і позивач у своєму позові. Позивачем не надано суду жодних доказів порушення його прав райдержадміністрацією. Жодним нормативно-правовим актом не визначено райдержадміністрацію правонаступником районних управлінь юстиції та реєстраційної служби.

28 квітня 2020 року, позивачем подано до суду відповідь на відзив, де зазначено, що процес проведення інвентаризації невключених до Єдиного державного реєстру та процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року охоплює період здійснення Перечинською районною державною адміністрацією повноважень щодо реєстраційних дій, (а.с. 51-56).

03 червня 2020 року, третьою особою подано до суду письмові пояснення, де просять суд відмовити у задоволенні позову, оскільки за результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними. У зв`язку із численними зверненнями платників та територіальних органів податкової служби, Державна податкова служба України листом від 12.09.2019 року № 358/5/99-00-10- 03-16 звернулась до Міністерства юстиції України щодо питання позбавлення фізичної особи статусу підприємця, який було набуто до 01.07.2004 року та отримала відповідь. Відповідно до вказаного листа Мін`юсту, з 01.07.2004 проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця можливе лише стосовно фізичної особи - підприємця, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі, (а.с. 73-75).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак про час і дату судового засідання повідомленні належним чином, що підтверджується звітом про доставку на електронну адресу судової повістки, (а.с. 105).

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак про час і дату судового засідання повідомленні належним чином, що підтверджується звітом про доставку на електронну адресу судової повістки, (а.с. 104).

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Під час розгляду справи по суті позивач позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що згідно отриманого, 27 лютого 2020 року, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містить інформацію про ОСОБА_1 як про фізичну особу-підприємця (РНОКПП НОМЕР_1 ), із датою реєстрації 01.01.0001 року, за адресою: АДРЕСА_2 .

Зокрема, відомості про ФОП ОСОБА_1 внесені до Єдиного державного реєстру 19 грудня 2013 року державним реєстратором Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області Тішковою Н.О., шляхом включення до реєстру за кодом реєстраційної дії 0002004 відомості про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про його державну реєстрацію, вважається недійсним.

02 березня 2020 року, позивач звернувся із заявою щодо надання інформації про підстави включення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей по ФОП ОСОБА_1 , оскільки необхідною передумовою для прийняття держаним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації особи є виявлення такою щодо проведення її реєстрації як фізичної особи-підприємця, що проявляється у поданні особисто або через уповноважену особу відповідної заяви. Можливість проведення реєстрації особи без її волевиявлення законодавством не передбачена, (а.с. 20-23).

04 березня 2020 року, листом № М-48/04-12, Перечинська РДА надала відповідь позивачу, де зазначила, що відповідно до п. 5, 6 ч.2 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державний реєстратор веде Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також реєстраційні справи. На разі посада державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців центру надання адміністративних послуг та державної реєстрації Перечинської РДА вакантна. В зв`язку з цим надати інформацію про підстави включення гр. ОСОБА_1 в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є неможливо. Згідно із записами у журналі обліку реєстраційних справ суб`єктів підприємницької діяльності фізичних осіб (розпочатого 01 січня 2000 року- завершеного 24 грудня 2003року), який наявний у центрі надання адміністративних послуг та державної реєстрації Перечинської РДА, запис про надходження заяви від гр. ОСОБА_1 про включення до ЄДР як фізичної особи - підприємця відсутній, (а.с. 24).

Не погоджуючись із зазначеним записом, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

З 01 липня 2004 набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755), який регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 755 (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 755, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У відповідності до частини 1 статті 17 Закону № 755, відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до статті 1 Закону № 755, реєстраційна картка - документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Тобто, у 2013 році необхідною умовою для прийняття державним реєстратором рішення щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця була реєстраційна картка на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач не звертався до державного реєстратора з реєстраційною карткою для включення відомостей про фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру, що підтверджується листом відповідача від 04 березня 2020 року, (а.с. 24).

01 липня 2010 року, Верховною Радою України, прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання" за № 2390 (далі - Закон № 2390 у редакції чинній на момент здійснення реєстраційної дії).

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2390, цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 01.07.2010 року № 2390 набрав чинності 03 березня 2011 року, а процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності закону, тобто мав тривати до 03 березня 2012 року.

Таким чином, строк для включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, державна реєстрація яких була проведена до 01 липня 2004 року, закінчився 03 березня 2012 року.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390, усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390, свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

У пункті 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390 зазначено, що спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців.

Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеного звірення уповноважені органи оприлюднюють у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та/або на відомчих веб-сайтах відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

Згідно пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390, після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Порядок утворення, а також завдання та повноваження тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій встановлюються спеціально уповноваженим органом з питань державної реєстрації (пункт 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2390).

12 квітня 2012 року, наказом Міністерства юстиції України № 575/5 було затверджено Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - Положення № 575/5 ).

Відповідно до пункту 1.2 Положення № 575/5, Комісії створюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі з метою проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктом 2.4 Положення № 575/5, до складу комісії входять працівники реєстраційних служб головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі та територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, територіальних органів державної статистики, територіальних органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3.1 Положення № 575/5, завданням комісії є проведення інвентаризації невключених суб`єктів.

Згідно з пунктом 3.2 Положення № 575/5 (на час внесення оскаржуваного запису 19.12.2013 року) комісія відповідно до покладеного на неї завдання, серед іншого, зокрема:

- приймає від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців (далі - уповноважені органи), аналітичну інформацію про невключених суб`єктів;

- передає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів реєстраційним службам головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі за місцезнаходженням юридичних осіб та за місцем проживання фізичних осіб - підприємців для подальшого включення їх державними реєстраторами до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до пункту 4.3 Положення № 575/5, комісія, зокрема, передає узагальнену інформацію про невключених суб`єктів державним реєстраторам за місцезнаходженням юридичних осіб та за місцем проживання фізичних осіб - підприємців для подальшого включення цих відомостей до Єдиного державного реєстру, про що складається акт приймання-передачі у двох примірниках. Узагальнена інформація про невключених суб`єктів може передаватися частинами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" (на час вчинення оскаржуваного запису 19.12.2013), державний реєстратор - посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підставою для включення 19 грудня 2013 року ФОП ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру слугувала аналітична інформація отримана від тимчасової спеціальної комісії з питань проведення інвентаризації невключених суб`єктів до Єдиного державного реєстру для подальшого включення державним реєстратором даних відомостей до Єдиного державного реєстру на підставі акту приймання-передачі.

Таким чином, оскільки необхідною передумовою для прийняття державним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації особи є заповнення реєстраційної карти, то державним реєстратором протиправно було включено такі відомості до Єдиного державного реєстру, а відтак позовна вимога в частині визнати протиправним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером запису реєстраційної дії: 2 002004 від 19.12.2013 року про включення відомостей про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 є такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про скасування такого запису з відміткою про те, що свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним з моменту його вчинення, то така вимога не підлягає задоволенню, оскільки належним способом захисту у даному випадку є скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак порушене право позивача відновлено судом та не потребує додаткового визнання свідоцтва про державну реєстрацію недійсним.

Статтею 2 частини 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840, 80 грн., що підтверджено квитанцією від 17 березня 2020 року № , (а.с. 8).

Відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними дій та скасування запису - задоволити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером запису реєстраційної дії: 2 002004 від 19.12.2013 року про включення відомостей про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із датою реєстрації 01.01.0001 року, за адресою: АДРЕСА_2 .

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області (89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, 16, код ЄДРПОУ 2209950) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривен, 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII «Перехідних положень» КАС України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р.).

СуддяТ.В.Скраль