Справа № 440/3516/20
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3516/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лазебної А.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

06 липня 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі-позивач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.04.2020 по 15.06.2020 в сумі 32557,98 грн за вирахуванням податків і зборів, які має здійснити роботодавець під час виплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20 поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з 28.01.2020. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20 наказом в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 16.06.2020 №404-к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з 28.01.2020. З огляду на те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20 у частині поновлення на посаді допущено до негайного виконання, натомість фактично виконано 16.06.2020, позивач вважає, що має місце вимушений прогул внаслідок затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі роботодавцем, у зв`язку з чим останній відповідно до вимог статті 236 Кодексу законів про працю зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач у встановлений судом строк правом для подання відзиву на позовну заяву не скористався.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 11:00 07.08.2020 /а.с.16-17/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 18.08.2020 /а.с.32/.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

18.08.2020 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату /а.с.36/.

Протокольною ухвалою суду від 18.08.2020 причини неявки представника відповідача у судове засідання визнано неповажними, у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовлено /а.с.41/.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Наказом в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Полтавській області І. Прудкої від 10.12.2019 №876-к звільнено ОСОБА_1 з посади начальника управління державного земельного кадастру ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з припиненням державної служби у зв`язку з отриманням державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 звільнено з 27.01.2020.

Вищенаведені обставини встановлені рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20, а тому з урахуванням приписів частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню у цій справі.

Не погоджуючись із правомірністю наказу від 10.12.2019 №876-к "Про звільнення ОСОБА_2 ", позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20, що набрало законної сили 23.07.2020, позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В" у 2019 році в частині, що стосується оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 05.12.2019 №865-к "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" у 2019 році" у частині, що стосується оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.12.2019 №876-к "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з 28.01.2020. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.01.2020 по 15.04.2020, виходячи із розрахункової суми у розмірі 46749,92 грн за вирахуванням податків та зборів, які має здійснити роботодавець під час виплати. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з 28.01.2020 та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання /а.с.36-40/.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20 наказом в.о.начальника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №404-к від 16.06.2020 "Про поновлення на посаді ОСОБА_1 " скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.12.2019 №876-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 28.01.2020; фінансовому управлінню Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області наказано розрахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до вимог чинного законодавства та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20; управлінню персоналом наказано внести запис про поновлення на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до трудової книжки ОСОБА_1 та внести відповідні зміни до інших кадрових документів /а.с.9/.

Позивач, вважаючи свої права порушеними внаслідок затримки відповідачем виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20 у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

За змістом частин 2, 3 статті 5 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Необхідно зазначити, що питання поновлення на посаді у разі незаконного звільнення державного службовця не врегульоване нормами Закону України «Про державну службу», тому застосуванню підлягають загальні норми законодавства про працю.

Згідно із частинами 1, 7 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

В силу вимог статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,- за її межами.

Пунктом 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Згідно із частиною 2 статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до положень статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Порядок обчислення середнього заробітку визначений у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100).

Виходячи із положень абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Згідно із пунктом 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до абзацу 5 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно із абзацом 3 пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що рішення судів про поновлення на роботі є обов`язковими та виконуються негайно.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналіз статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" також свідчить, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення працівника на роботі та внесення відповідного запису до його трудової книжки працівника.

Стаття 236 КЗпП України передбачає обов`язок власника, а у сфері публічно-правових правовідносинах - суб`єкта владних повноважень, виплатити працівникові середній заробіток або різницю в заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника та не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №816/943/17.

Як встановлено судом, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20 поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з 28.01.2020. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з 28.01.2020 допущено до негайного виконання. Таким чином, з 16.04.2020 у відповідача виник обов`язок щодо поновлення позивача на роботі.

При цьому матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20 наказом в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 16.06.2020 №404-к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з 28.01.2020.

Зважаючи на те, що рішення суду від 15.04.2020 у справі № 440/567/20 в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 допущено до негайного виконання, а відповідач фактично поновив ОСОБА_1 на посаді начальника управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 16.06.2020, суд констатує, що відповідач виконав рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20 із затримкою протягом періоду з 16.04.2020 по 15.06.2020.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 у справі №440/567/20 за період з 16.04.2020 по 15.06.2020.

Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №9-16-0.5-4074/2-20 від 06.08.2020 /а.с.50/ розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 , обчислений виходячи із заробітної плати за листопад-грудень 2019 року, що передують місяцю звільнення, складає 834,82 грн за робочий день.

Таким чином, середній заробіток ОСОБА_1 за період з 16.04.2020 по 15.06.2020 становить 32557,98 грн (834,82 грн х 39 робочих дні), що відповідає розрахунку позивача, вкладеному у позовній заяві. Заперечень щодо розрахованого позивачем розміру середнього заробітку відповідачем не надано.

При цьому суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку зменшується на суму податків і зборів.

Подібний висновок Верховного Суду викладено у постанові від 18.07.2019 по справі №809/4462/15.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 440/567/20 з 16 квітня 2020 року по 15 червня 2020 року у сумі 32557 грн 98 коп. (тридцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім гривень дев`яносто вісім копійок) за вирахуванням податків і зборів, які має здійснити роботодавець під час виплати.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення судових витрат суду не надано, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (м. Полтава, вул. Уютна, 23, 36039, ідентифікаційний код 39767930) про стягнення середнього заробітку задовольнити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (м. Полтава, вул. Уютна, 23, 36039, ідентифікаційний код 39767930) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 440/567/20 з 16 квітня 2020 року по 15 червня 2020 року у сумі 32557 грн 98 коп. (тридцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім гривень дев`яносто вісім копійок) за вирахуванням податків і зборів, які має здійснити роботодавець під час виплати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 серпня 2020 року.

Головуючий суддя М.В. Довгопол