Справа № 520/7163/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 серпня 2020 р. № 520/7163/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Солком 555" (проспект Науки, буд. 40, офіс 415-Б,м. Харків, 61166, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Солком 555", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 27.12.2017 №487589/35477509 про відмову у реєстрації податкової накладної №87 від 23.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛКОМ 555»;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №87 від 23.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛКОМ 555», за датою подання до реєстру.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації відмовлено у реєстрації податкової накладної №87 від 23.11.2017. На думку позивача рішення є протиправним та підлягає скасуванню, податкова накладна реєстрації у відповідному реєстрі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження.

Встановлено строк відповідачам для подання до суду відзиву на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

Встановлено строк позивачу для подання до суду відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання ним відзиву.

Відповідач - Державна фіскальна служба України правом надання відзиву, у встановлений судом строк, не скористався.

Відповідач - Державна податкова служба України правом надання відзиву, у встановлений судом строк, не скористався.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, з урахуванням п. 3 Перехідних положень КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що 21.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛКОМ 555» (в якості постачальника) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РИШЕСС ЮКРЕЙН» (в якості покупця) з іншої сторони укладено договір поставки № У2106/1.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник ТОВ «СОЛКОМ 555» зобов`язується поставити в строк, визначений в п. 2.1 цього договору, покупцеві ТОВ «РИШЕСС ЮКРЕЙН» продукцію, визначену в п. 1.2 цього договору, а саме - матеріал вуглецевомісткий марки А «Навуглерожувач А» (далі - Продукція), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

Відповідно до пунктів 1.2 та 2.1 договору кількість, асортимент продукції, яку постачає Позивач покупцеві, погоджуються сторонами. Постачання здійснюється за цінами, зазначеними у виставлених рахунках, що складають невід`ємну частину договору. Поставка продукції здійснюється після оплати виставлених рахунків.

На виконання умов укладеного договору 23.11.2017 ТОВ «СОЛКОМ 555» та ТОВ «РИШЕСС ЮКРЕЙН» погодили поставку продукції «вуглецевомісткого матеріалу марки А «Навуглерожувач А 0,5-3,0» у кількості 81,967 т на загальну вартість 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується рахунком на оплату №СФ-000214 від 23.11.2017.

Також сторонами складено видаткові накладні №ВН-000224, №ВН-000229, №ВН-000232, №ВН-000236.

Товар покупцем отримано на підставі довіреності №53.

Оплата за отриманий товар підтверджується випискою з банку(а.с.62).

Відповідно до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час здійснення поставки) позивач склав податкову накладну № 87 від 23.11.2017 та направив її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних(а.с.18).

За результатами обробки зазначеної податкової накладної в Автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів» Державної фіскальної служби України була сформована квитанція № від 18.12.2017, в якій зазначалося: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Виявлені помилки/зауваження:

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3801. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.»

У відповідь на зазначену квитанцію Позивач 20.12.2017 направив до контролюючого органу повідомлення № 3 щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції за податковою накладною № 87 реєстрація якої зупинена. У додатку до повідомлення контролюючому органу були направлені копії документів від постачальника сировини Приватного підприємства «Камерон», копії технічних умов продукції, та документи, надані Покупцю (статут Товариства, договір поставки, специфікація, банківські виписки з рахунку), які підтверджують реальність господарської операції. Отримання контролюючим органом зазначених документів підтверджується квитанцією №1 від 20.12.2017 Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів».

Також 20.12.2017 позивач направив до ДФС України Таблицю даних платника податку, передбачену Додатком до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (у редакції наказу МФУ від 18.09.2017 № 776).

При цьому за результатом обробки Таблиці 22.12.2017 позивачу надіслано квитанцію № 2 з повідомленням такого змісту: «Документ доставлено до районного рівня 2035 Центральна об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (Жовтневий район) 20.12.2017. Документ не прийнято. Виявлені помилки/зауваження: Документ не прийнято. Інформація з Таблиці даних платника податку не врахована.»

Однак, Комісією ДФС України прийнято рішення № 487589/35477509 від 27.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №87 від 23.11.2017(а.с.24).

Підставою відмови у реєстрації податкової накладної у зазначеному рішенні вказано надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Солком 555" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Пункт 201.16 ст. 201 ПК України закріплює, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а)порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б)визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в)пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

На момент реєстрації податкової накладної №87 від 23.11.2017 механізм зупинення реєстрації податкової накладної, критерії оцінки ступеня ризиків та перелік документів були затверджені наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

При цьому пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених зазначеним Наказом, містить перелік підпунктів, які визначають самостійні критерії для зупинення реєстрації.

Таким чином, при зупиненні реєстрації податкової накладної, відповідно до вимог п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, контролюючий орган має конкретизувати серед передбачених у пункті 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків той підпункт і критерій, який став підставою зупинення реєстрації визначеної податкової накладної.

Визначення конкретного підпункту пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків при зупиненні реєстрації податкової накладної є необхідною передумовою для надання контролюючому органу відповідних та достатніх документів для прийняття рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

Так, зі змісту пункту 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, переліки документів, необхідних для подання комісії ДФС для підтвердження реальності проведення господарської операції є різними та поділяються на окремі підпункти залежно від конкретного підпункту пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної.

В отриманій позивачем квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 18.12.2017 № зазначено: «ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН», конкретний підпункт пункту 6 зазначених Критеріїв, що став підставою такого зупинення, не конкретизовано.

Окрім того, контролюючий орган лише запропонував надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію та/або таблицю даних платника податків, без уточнення їх вичерпного переліку, відповідно до конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, що став підставою для зупинення реєстрації податкової накладної.

Як свідчить усталена практика Верховного Суду, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав (фактичних і юридичних), переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного абзацу - підстави акта індивідуальної дії, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь- яких на власний розсуд.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, і не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 826/10649/17, від 14.05.2019 у справі № 1940/1306/18, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 09.07.2019 у справі № 140/2093/18, від 18.07.2019 у справі № 1740/2004/18.

Таким чином, Комісія ДФС України безпідставно зупинила реєстрацію податкової накладної №87 від 23.11.2017, складеної ТОВ «СОЛКОМ 555», оскільки контролюючий орган не вказав ані конкретного критерію (підпункту пункту 6) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, які має надати позивач для усунення причин зупинення реєстрації податкової накладної.

Зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою для прийняття рішення про відмову у здійсненні такої реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) установлено, що рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби, приймає Комісія Державної фіскальної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку роботи Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566, комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС.

Судом встановлено, що 20.12.2017 після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 18.12.2017, Позивач надав для розгляду Комісією ДФС України письмові пояснення, а також необхідні та достатні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме: копію статуту товариства, затвердженого 03.03.2017; копію договору поставки № У2106/1 від 21.06.2017; копію видаткової накладної №480 від 14.11.2017 про придбання сировини, копію податкової накладної від постачальника сировини; копію специфікації, копію технічних умов продукції; копію рахунку на оплату №СФ-000214 від 23.11.2017; копію банківської виписки з рахунку.

Додатково позивач надав комісії ДФС України таблицю даних платника податку від 20.12.2017 №3.

Таким чином, позивач у повному обсязі виконав приписи пп. 201.16.1, 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України (у редакції від 10.09.2017, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) для підтвердження реальності господарської операції та прийняття позитивного рішення Комісією ДФС України щодо реєстрації податкової накладної № 87 від 23.11.2017.

Однак, 27.12.2017 Комісія ДФС України прийняла рішення №487589/35477509, яким відмовила у реєстрації податкової накладної № 87 від 23.11.2017. Підстава відмови у такій реєстрації була сформована таким чином: «Надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Із тексту рішення Комісії ДФС України не вбачається причини відмови у реєстрації податкової накладної № 87 від 23.11.2017, складеної ТОВ «СОЛКОМ 555», в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на встановлені судом обставини, рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 27.12.2017 №487589/35477509 про відмову у реєстрації податкової накладної №87 від 23.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛКОМ 555» є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у вказаній частині задоволенню.

Щодо частини позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №87 від 23.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛКОМ 555», за датою подання до реєстру, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної фіскальної служби України.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 р. № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» постановлено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Пунктом 2 зазначеної постанови встановлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також є правонаступником майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідній сфері діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі зазначеної постанови 17.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи Державної податкової служби України ().

Окрім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна фіскальна служба України () на теперішній час перебуває в стані припинення.

Як вбачається з матеріалів справи, документи, надані контролюючому органу позивачем, підтверджують здійснення господарської операції за податковою накладною № 87 від 23.11.2017. Документи складені з дотриманням вимог чинного законодавства і є достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відтак, з метою захисту порушених прав позивача слід зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №87 від 23.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛКОМ 555», за датою подання до реєстру.

Відносно строку звернення до суду, слід вказати наступне.

За загальним правилом згідно із частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

При цьому частина 1 статті 122 КАС України передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальним нормативно-правовим актом щодо врегулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, у тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є ПК України.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначено приписами статті 56 ПК.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із пунктом 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

За правилами пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, на переконання суду, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Водночас пунктом 56.19 статті 56 ПК України встановлено скорочений строк звернення до суду лише за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу.

При цьому суд наголошує на тому, що Законом України від 24 жовтня 2013 року № 657-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень» (далі - Закон № 657-VII) були внесені зміни до абзацу 1 пункту 56.18 статті 56 ПК та виключено у ньому положення про нарахування грошового зобов`язання та поширення застосування спеціального тривалішого строку на оскарження будь-яких рішень контролюючих органів, з урахуванням строку давності, визначеного статтею 102 ПК.

Водночас, до пункту 56.19 статті 56 ПК України аналогічні зміни внесені не були.

Таким чином, відповідно до чинної редакції інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац 3 пункту 56.18 статті 56 ПК), оскаржуються у судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 жовтня 2019 року (справа № 640/20468/18) та враховується судом у відповідності до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства.

Разом із тим, у ході розгляду справи встановлено, що ТОВ не використовувало досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження) щодо оспорюваного рішення комісії ДФС, а отже вправі звертатися до адміністративного суду згідно із приписами пункту 56.18 статті 56 ПК з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, впродовж 1095 днів.

Таким чином, ТОВ звернулося в межах строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 139, 241 - 247, 255, 257, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Солком 555" (проспект Науки, буд. 40, офіс 415-Б,м. Харків, 61166, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ, 04053, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 27.12.2017 №487589/35477509 про відмову у реєстрації податкової накладної №87 від 23.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛКОМ 555».

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №87 від 23.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛКОМ 555», за датою подання до реєстру.

Стягнути з Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Солком 555" (проспект Науки, буд. 40, офіс 415-Б,м. Харків, 61166, ) за рахунок бюджетних асигнувань сплачену суму судового збору в розмірі 2102,0 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 25 серпня 2020 року.

Суддя Кухар М.Д.