Справа № 540/1143/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1143/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Альошиній І.В.,

за участю:

представників позивача - Теплової Я.С., Грози І.В.,

представника відповідача - Литовської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Малого комунального підприємства "Водограй" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Мале комунальне підприємство "Водограй" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення від 16.04.2020 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на 20828,33 грн., з яких за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 20783,51 грн., пеня - 44,82 грн.; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 510 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 560978,64 грн., з яких за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 516355,97 грн., пеня - 44622,67 грн.;

- рішення від 16.04.2020 р. № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в розмірі 170 грн.; № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальному розмірі 12763,64 грн., з яких штрафні санкції - 12468,17 грн., пеня - 295,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що доданий до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень розрахунок штрафних санкцій є некоректним, таким, що спотворює дані звітності та аналітичного обліку, оскільки при визначенні штрафу відповідач мав використовувати ст.126 ПК України, а не ст.127 ПК України. Застосування штрафних санкцій в порядку, визначеному ст.127 ПК України, передбачено лише у разі "ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом". В даному випадку немає фактів ненарахування, неутримання чи несплати податків, а існує факт порушення строків сплати до бюджету таких сум податку. Також МКП "Водограй" не погоджується із розміром накладеного штрафу згідно податкового повідомлення-рішення від 16.04.2020 р. № , так як податкового агента можна притягнути до відповідальності, передбаченої п.127.1 ст.127 ПК України, у вигляді штрафу в розмірі відповідно 50 та 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету, лише у тому випадку, якщо протягом 1095 днів податковий агент повторно вчинив дії, передбачені абзацом першим цього пункту, будучи притягнутим за такі дії до відповідальності; штрафні санкції у розмірі 25, 50 та 75 відсотків суми податку неможливо застосувати одночасно за наслідками однієї податкової перевірки. Розрахунок не містить періодів та сум сплаченого податку на доходи фізичних осіб за період, що підлягає перевірці, а тому ці суми не враховано як сплачені та рахуються в таблиці для нарахування штрафних санкцій та пені. Тобто, по факту сума вже перерахована до бюджету і в заборгованість входити не може. Крім того, дане податкове повідомлення-рішення містить нарахування сум пені за порушення строків сплати податку на доходи фізичних осіб, розрахунок яких міститься в додатку 3.2 до акту перевірки. В цьому розрахунку допущено ті ж самі помилки, що і при розрахунку штрафних санкцій - так само по факту сума вже перерахована до бюджету і в заборгованість входити не може, однак інспектором вона завідомо з таблиці не вилучена і штучно рахується при розрахунку пені, а тому позивач не погоджується з сумою нарахованої пені у розмірі 44622,67 грн. Також при розрахунку пені інспектором невірно застосовані ставки НБУ в різні періоди часу, тому остаточний розрахунок пені математично розраховано невірно та не відповідає діючим ставкам НБУ. Стосовно податкового повідомлення-рішення від 16.04.2020 р. № , яким встановлена сплата 510 грн. штрафних санкцій, зазначає, що їх застосовано "за не відображення суми доходів, нарахованих, сплачених на користь платників податків та суми утриманого з них податку". В той же час в акті перевірки інспектор сам суперечить своїм висновкам, вказуючи, що згідно даних звітності № 1-ДФ порушень не встановлено. Що стосується рішення від 16.04.2020 р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску у сумі 12468,17 грн., то даний податок не був предметом перевірки, результати його перевірки не відображено і в акті перевірки в порушеннях він не значиться. Окрім цього, при визначенні у податковому повідомленні-рішенні від 16.04.2020 р. № суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем відповідачем не дотримано обмеження щодо строків давності, передбачених п.102.1 ст.102 ПК України.

Ухвалою від 06.05.2020 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 26.05.2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, визначено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 10.06.2020 р. відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено розгляд в судовому засіданні на 05.08.2020 р. на 10:00 год.

30.06.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що під час планової перевірки МКП "Водограй" встановлено порушення податкового законодавства, які детально відображені в акті перевірки. Зокрема, порушено строки виплати заробітної плати, передбачені ст.24 Закону України "Про оплату праці". Так, згідно з додатком 1 до акта перевірки, в якому відображено дані бухгалтерського рахунку 661 "Розрахунки за виплатами працівникам", станом на 01.01.2017 р. рахується кредиторська заборгованість у сумі 124479,95 грн., поточна заборгованість із заробітної плати за другу половину грудня 2016 року, термін виплати якої припадає на січень 2017 року (у періоді, за який проведено перевірку), фактично в січні 2017 року виплачена заробітна плата у сумі 85653,65 грн., станом на 01.02.2017 р. не виплачена заробітна плата за грудень 2016 року становить 38826,30 грн. Також, станом на 01.05.2017 р. рахується кредиторська заборгованість у сумі 209350,33 грн. (46014,10 грн. за березень 2017 року, 163336,23 грн. за квітень 2017 року - термін виплати у травні 2017 року), фактично у травні 2017 року виплачена заробітна плата всього у сумі 141062,32 грн. Станом на 01.09.2017 р. кредиторська заборгованість складає 307703,55 грн. (123158,67 грн. за липень 2017 року, 184544,88 грн. за серпень 2017 року), фактично у вересні 2017 року виплачена заробітна плата у сумі 173134,63 грн. Аналогічна ситуація і в інших місяцях періоду, за який проведено перевірку. Перевіркою перерахування податку на доходи фізичних осіб встановлено не перерахування податку у строки, встановлені законодавством. Зокрема, відповідно до додатку 3.1 "Зведені дані по бухгалтерському рахунку 641 "Податок на доходи фізичних осіб" платника податків МКП "Водограй" за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р.", відображено нарахований та перерахований податок до бюджету, станом на 01.01.2017 р. рахується кредиторська заборгованість у сумі 135554,33 грн., заборгованість попередніх періодів та поточна заборгованість з податку за грудень 2016 року, термін сплати якої припадає на січень 2017 року (у періоді, за який проведено перевірку), фактично в січні 2017 року перераховано податку до бюджету 14835 грн. Така ситуація має місце і в інших місяцях періоду, за який проведено перевірку. Твердження позивача про необхідність застосування при визначенні штрафних санкцій ст.126 ПК України, а не ст.127 ПК України, вважає безпідставними виходячи з наступного. Стаття 127 ПК України встановлює відповідальність за порушення правил нарахування та сплати податків у джерела виплати. Згідно цієї статті підставою відповідальності є ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. Відтак положення ст.127 ПК України встановлюють міру відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої виплати, як передбачено ст.126 ПК України, а з кількості разів допущення таких порушень протягом певного періоду часу. В той же час положення ст.126 ПК України застосовуються у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої сплати суми грошового зобов`язання, і розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки сплати. Стосовно застосування розміру штрафної санкції за ст.127 ПК України вказує на те, що розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлені такі порушення контролюючим органом в межах однієї перевірки. Як вбачається з розрахунку пені за порушення МКП "Водограй" строків сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р. (додаток 3.2 до акту перевірки), ревізором-інспектором застосовано ставку НБУ що діяла на час вчинення прострочення сплати зобов`язань позивачем, а відтак доводи МКП "Водограй" про застосування однієї ставки НБУ не відповідають дійсності. Не заслуговують на увагу доводи позивача щодо проведення перевірки без належного дослідження первинних документів, так як під час перевірки досліджено первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансова звітність, пов`язана з обчисленням та сплатою податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску, військового збору.

13.07.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, окрім доводів позовної заяви, додатково вказує на те, що на підприємстві заробітна плата виплачується двічі на місяць - авансовим платежем та основним остаточним розрахунком - 22-го числа і 7-го числа кожного місяця. Таким чином, протягом 60 календарних днів невиплачена заробітна плата не вважається простроченим платежем у відповідності до вимог законодавства про працю та оплату праці.

04.08.2020 р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь, в яких вказує, що як вбачається з даних бухгалтерського рахунку 301 "Каса в національній валюті", 31 "Поточні рахунки в національній валюті", 661 "Розрахунки за виплатами працівникам" заробітна плата виплачувалася щодня, в розмірі незначних сум, чим порушено строки виплати заробітної плати, передбачені ст.24 Закону України "Про оплату праці" та колективного договору МКП "Водограй". У додатку 3.2 до акту перевірки здійснено розрахунок пені та зазначено періоди суми нарахованого податку, строк сплати, фактичний строк сплати податку та фактично сплачена сума податку. Звітність 1-ДФ подається щоквартально із переліком податкових номерів та сум нарахованого та сплаченого доходу, а також сум нарахованого та утриманого податку. Із звітності 1-ДФ неможливо встановити дату нарахування та перерахування, а відтак звітність 1-ДФ не може свідчити про виконання обовязків МКП "Водограй" перед своїми співробітниками. Як вбачається із звітності 1-ДФ, суми нарахованого доходу не співпадають із сумами виплаченого доходу, що ще раз підтверджує висновки акту перевірки про недотримання позивачем ст.24 Закону України "Про оплату праці". Аналогічна ситуація із сумами нарахованого/перерахованого податку.

Протокольною ухвалою від 05.08.2020 р. відкладено розгляд справи на 17.08.2020 р. на 10:00 год.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з викладених у позовній заяві та відповіді на відзив підстав.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, вказаних у відзиві та запереченнях на відповідь.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 24.02.2020 р. по 06.03.2020 р. відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Малого комунального підприємства "Водограй" з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р., з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2019 р., за результатами якої складено акт від 16.03.2020 р. № 10/21-22-33-07/31874082.

У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:

1. пп."б" п.176.2 ст.176, пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.05.2015 р. № 4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 р. за № 111/26556, у результаті чого:

- не відображено, не достовірно відображено суму доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, та суму утриманого з них податку у Податкових розрахунках за 1-4 квартали 2017 року, 1-4 квартали 2018 року, 1-4 квартали 2019 р.;

- не достовірно відображено загальну суму нарахованого доходу та нарахованого (перерахованого) військового збору у рядку "Військовий збір" Податкового розрахунку за 3 квартал 2017 року, 2-3 квартали 2019 року;

2. пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, в результаті чого не перераховано податок на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся: кредиторська заборгованість, яка рахувалася станом на 01.01.2017 р. у сумі 135554,33 грн., за січень 2017 року у сумі 13391,97 грн., за березень 2017 року у сумі 28787,66 грн., за квітень 2017 року у сумі 27029,69 грн., за травень 2017 року у сумі 15445,86 грн., за червень 2017 року у сумі 23774,27 грн., за липень 2017 року у сумі 21573,69 грн., за серпень 2017 року у сумі 19857,27 грн., за листопад 2017 року у сумі 10251,07 грн., за грудень 2017 року у сумі 16793,63 грн., за січень 2018 року у сумі 29975,62 грн., за лютий 2018 року у сумі 23108,64 грн., за квітень 2018 року у сумі 10901,20 грн., за травень 2018 року у сумі 1855,73 грн., за серпень 2018 року у сумі 16172,14 грн., за вересень 2018 року у сумі 18816,37 грн., за жовтень 2018 року у сумі 25069,11 грн., за листопад 2018 року у сумі 8232,25 грн., за грудень 2018 року у сумі 20092,12 грн., за січень 2019 року у сумі 30853,87 грн., за лютий 2019 року у сумі 28618,60 грн., за березень 2019 року у сумі 24124,54 грн., за квітень 2019 року у сумі 36571,78 грн., за травень 2019 року у сумі 45268,87 грн., за червень 2019 року у сумі 47874,94 грн., за липень 2019 року у сумі 50181,06 грн., за вересень 2019 року у сумі 36796,96 грн., за жовтень 2019 року у сумі 48046,39 грн., за листопад 2019 року у сумі 50602,96 грн.

Відповідно до пп.129.1.3 п.129.1, п.129.4 п.129 ПК України за порушення строків сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб нараховано пеню у сумі 44622,67 грн.;

3. пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп.1.2, пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, у результаті чого не перераховано військовий збір за період, що перевірявся: кредиторська заборгованість, яка рахувалася станом на 01.01.2017 р. у сумі 7716,21 грн., за січень 2017 року у сумі 839,25 грн., за березень 2017 року у сумі 2076,87 грн., за квітень 2017 року у сумі 1807,07 грн., за травень 2017 року у сумі 1109,73 грн., за червень 2017 року у сумі 2043,87 грн., за липень 2017 року у сумі 541,27 грн., за серпень 2017 року у сумі 183,27 грн., за листопад 2017 року у сумі 802,50 грн., за грудень 2017 року у сумі 845,48 грн., за січень 2018 року у сумі 1816,96 грн., за травень 2018 року у сумі 501,12 грн., за червень 2018 року у сумі 2049,92 грн., за серпень 2018 року у сумі 594,17 грн., за вересень 2018 року у сумі 632,97 грн., за листопад 2018 року у сумі 918,71 грн., за січень 2019 року у сумі 2396,72 грн., за лютий 2019 року у сумі 2215,88 грн., за травень 2019 року у сумі 2479,24 грн., за червень 2019 року у сумі 3665,91 грн., за липень 2019 року у сумі 1050,37 грн., за вересень 2019 року у сумі 325,22 грн., за листопад 2019 року у сумі 1641,03 грн.

Відповідно до пп.129.1.3 п.129.1, п.129.4 ст.129 ПК України за порушення строків сплати до бюджету військового збору нараховано пеню у сумі 44,82 грн.;

4. п.4 ч.2 ст.6, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VІ, п.1 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 р. № 435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 р. за № 460/26905, у результаті несвоєчасного подання Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за березень 2015 року;

5. п.1, п.4 ч.2 ст.6, п.1, п.4 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VІ, в результаті чого:

- не нараховано єдиного внеску всього у сумі 1258,90 грн., у тому числі по звітним періодам: за квітень 2015 року у сумі 10,77 грн., за червень 2015 року у сумі 285,32 грн., за липень 2015 року у сумі 48,69 грн., за грудень 2015 року у сумі 879,40 грн., за лютий 2016 року у сумі 34,72 грн.;

- своєчасно не нараховано єдиного внеску всього у сумі 1922 грн., у тому числі по звітним періодам: за січень 2016 року у сумі 7,18 грн., за лютий 2016 року у сумі 43,60 грн., за серпень 2016 року у сумі 236,73 грн., за грудень 2016 року у сумі 10,90 грн., за січень 2017 року у сумі 169,70 грн., за лютий 2017 року у сумі 767,20 грн., за квітень 2017 року у сумі 41,11 грн., за серпень 2017 року у сумі 38,37 грн., за жовтень 2017 року у сумі 11,08 грн., за квітень 2018 року у сумі 88,79 грн., за травень 2018 року у сумі 31,76 грн., за грудень 2018 року у сумі 74,34 грн., за серпень 2019 року у сумі 401,24 грн.;

- завищено суму єдиного внеску за грудень 2018 року у сумі 99 грн.;

6. п.1, п.4 ч.2 ст.6, абз.1 ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VІ, в результаті чого несвоєчасно сплачено єдиний внесок за вересень 2019 року у сумі 8524,38 грн., за жовтень 2019 року у сумі 50116,46 грн., за листопад 2019 року у сумі 32000 грн., за грудень 2019 року у сумі 59882,06 грн.;

7. ст.24 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР, в результаті чого несвоєчасно виплачено заробітну плату за 2017-2019 роки.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято:

- податкові повідомлення-рішення від 16.04.2020 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на 20828,33 грн., з яких за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 20783,51 грн., пеня - 44,82 грн.; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 510 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 560978,64 грн., з яких за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 516355,97 грн., пеня - 44622,67 грн.;

- рішення від 16.04.2020 р. № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в розмірі 170 грн.; № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальному розмірі 12763,64 грн., з яких штрафні санкції - 12468,17 грн., пеня - 295,47 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій протиправними, позивач звернувся з позовною заявою до суду.

Суд звертає увагу, що позивачем в межах цієї справи оскаржуються виключно податкові повідомлення рішення від 16.04.2020 р. № , № , № , рішення від 16.04.2020 р. № , № , а тому викладені у відзиві на позовну заяву, відповіді на відзив, запереченнях на відповідь обґрунтування щодо порушення МКП "Водограй" вимог ст.24 Закону України "Про працю" не стосуються предмету позову, так як це порушення не є підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає справу не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Що стосується правомірності податкових повідомлень-рішень від 16.04.2020 р. № , , суд зазначає наступне.

Підставою їх прийняття стали висновки акту перевірки про неперерахування МКП "Водограй" податку на доходи фізичних осіб та військового збору до або під час виплати заробітної плати працівникам, внаслідок чого до позивача застосовано штрафні санкції та нараховано пеню.

Пунктом 162.1 статті 162 ПК України передбачено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (п.163.1 ст.163 ПК України).

Згідно пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом ІV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом ІV цього Кодексу.

Відповідно до ст.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

За приписами пп.168.1.1, 168.1.2 п.168 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України).

Для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом (пп.168.1.6 п.168.1 ст.168 ПК України).

Враховуючи викладене, МКП "Водограй", як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб, мав сплачувати (перераховувати) податок до бюджету до або під час виплати заробітної плати працівникам, а у випадку нарахування заробітної плати, але її невиплати, проводити перерахування податку до бюджету у строки встановлені ПК України, як для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, в перевіреному періоді МКП "Водограй" виплачувалися доходи працівникам у вигляді заробітної плати, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір утримувався, однак до бюджету в терміни встановлені ПК України не перераховувався, що відображено в додатках 3.1, 5.1 до акту перевірки (а.с.26 т.6, а.с.32 т.1). Зокрема:

1) щодо податку на доходи фізичних осіб: у січні 2017 року нараховано податку 28226,97 грн., перераховано - 14835 грн., не перераховано - 13391,97 грн.; у березні 2017 року нараховано податку 38720,82 грн., перераховано - 9933,16 грн., не перераховано - 28787,66 грн.; у квітні 2017 року нараховано податку 38486,38 грн., перераховано - 11456,69 грн., не перераховано - 27029,69 грн.; у травні 2017 року нараховано податку - 41242,81 грн., перераховано - 25796,95 грн., не перераховано - 15445,86 грн.; у червні 2017 року нараховано податку 38194,10 грн., перераховано - 14419,83 грн., не перераховано - 23774,27 грн.; у липні 2017 року нараховано податку 35467,88 грн., перераховано - 13894,19 грн., не перераховано 21573,69 грн.; у серпні 2017 року нараховано податку 42570,52 грн., перераховано - 22713,25 грн., не перераховано - 19857,27 грн.; у листопаді 2017 року - нараховано податку 34930,65 грн., перераховано - 24693,18 грн., не перераховано - 10251,07 грн.; у грудні 2017 року нараховано податку 41486,81 грн., перераховано - 24693,18 грн., не перераховано - 16793,63 грн.; у січні 2018 року нараховано податку 34604,48 грн., перераховано - 4628,86 грн., не перераховано - 29975,62 грн.; у за лютому 2018 року нараховано податку 36446,44 грн., перераховано - 13337,80 грн., не перераховано - 23108,64 грн.; у квітні 2018 року нараховано податку 41493,14 грн., перераховано - 30591,94 грн., не перераховано - 10901,20 грн.; у травні 2018 року нараховано податку 65606,98 грн., перераховано - 63751,25 грн., не перераховано - 1855,73 грн.; у серпні 2018 року нараховано податку 63450,14 грн., перераховано - 47278 грн., не перераховано - 16172,14 грн.; у вересні 2018 року нараховано податку 62861,13 грн., перераховано - 44044,76 грн., не перераховано - 18816,37 грн.; у жовтні 2018 року нараховано податку 51670,87 грн., перераховано - 26601,76 грн., не перераховано - 25069,11 грн.; у листопаді 2018 року нараховано податку 44369,25 грн., перераховано - 36137 грн., не перераховано - 8232,25 грн.; у грудні 2018 року нараховано податку 47763,09 грн., перераховано - 27670,97 грн., не перераховано - 20092,12 грн.; у січні 2019 року нараховано податку 47931,87 грн., перераховано - 17078 грн., не перераховано - 30853,87 грн.; у лютому 2019 року нараховано податку 44473,84 грн., перераховано - 15855,24 грн., не перераховано - 28618,60 грн.; у березні 2019 року нараховано податку 51892,54 грн., перераховано - 27768 грн., не перераховано - 24124,54 грн.; у квітні 2019 року нараховано податку 55059,78 грн., перераховано - 18488 грн., не перераховано - 36571,78 грн.; у травні 2019 року нараховано податку 60190,12 грн., перераховано - 14921,25 грн., не перераховано - 45268,87 грн.; у червні 2019 року нараховано податку 61499,94 грн., перераховано - 13625 грн., не перераховано - 47874,94 грн.; у липні 2019 року нараховано податку 60920,90 грн., перераховано - 10739,84 грн., не перераховано - 50181,06 грн.; у вересні 2019 року нараховано податку 66261,96 грн., перераховано - 29465 грн., не перераховано - 36796,96 грн.; у жовтні 2019 року нараховано податку 64376,17 грн., перераховано - 16329,78 грн., не перераховано - 48046,39 грн.; у листопаді 2019 року нараховано податку 63292,96 грн., перераховано - 12690 грн., не перераховано - 50602,96 грн.;

2) щодо військового збору: у січні 2017 року нараховано збору 2460,25 грн., перераховано - 1621 грн., не перераховано - 839,25 грн.; у березні 2017 року нараховано збору 3212,13 грн., перераховано - 1135,26 грн., не перераховано - 2076,87; у квітні 2017 року нараховано збору 3224,71 грн., перераховано - 1417,64 грн., не перераховано - 1807,07 грн.; у травні 2017 року нараховано збору 3461,56 грн., перераховано - 2351,83 грн., не перераховано - 1109,73 грн.; у червні 2017 року нараховано збору 3218,86 грн., перераховано - 1174,99 грн., не перераховано - 2043,87 грн.; у липні 2017 року нараховано збору 3089,12 грн., перераховано - 2547,85 грн., не перераховано 541,27 грн.; у серпні 2017 року нараховано збору 3581,29 грн., перераховано - 3398,02 грн., не перераховано - 183,27 грн.; у листопаді 2017 року - нараховано збору 3166,72 грн., перераховано - 2364,22 грн., не перераховано - 802,50 грн.; у грудні 2017 року нараховано збору 3594,08 грн., перераховано - 2658,60 грн., не перераховано - 845,48 грн.; у січні 2018 року нараховано збору 3028,70 грн., перераховано - 1211,74 грн., не перераховано - 1916,96 грн.; у травні 2018 року нараховано збору 5602,25 грн., перераховано - 5101,13 грн., не перераховано - 501,12 грн.; у червні 2018 року нараховано збору 5170,27 грн., перераховано - 3120,35 грн., не перераховано - 2049,92 грн.; у серпні 2018 року нараховано збору 5442,17 грн., перераховано - 4848 грн., не перераховано - 594,17 грн.; у вересні 2018 року нараховано збору 5334,86 грн., перераховано - 4701,89 грн., не перераховано - 632,97 грн.; у листопаді 2018 року нараховано збору 3839,71 грн., перераховано - 2921 грн., не перераховано - 918,71 грн.; у січні 2019 року нараховано збору 4068,72 грн., перераховано - 1672 грн., не перераховано - 2396,72 грн.; у лютому 2019 року нараховано збору 3804,65 грн., перераховано - 1588,77 грн., не перераховано - 28618,60 грн.; у травні 2019 року нараховано збору 5116,67 грн., перераховано - 2637,43 грн., не перераховано - 2479,24 грн.; у червні 2019 року нараховано збору 5223,91 грн., перераховано - 1558 грн., не перераховано - 3665,91 грн.; у липні 2019 року нараховано збору 5128,35 грн., перераховано - 4077,98 грн., не перераховано - 1050,37 грн.; у вересні 2019 року нараховано збору 5625,22 грн., перераховано - 5300 грн., не перераховано - 325,22 грн.; у листопаді 2019 року нараховано збору 5351,03 грн., перераховано - 3710 грн., не перераховано - 1641,03 грн.

Таким чином, позивачем допущено порушення пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, пп.1.2, 1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" ПК України.

Відповідальність за порушення вимог податкового законодавства передбачена Главою 11 ПК України.

У відповідності до ч.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо (ч.1 ст.115 ПК України).

Згідно п.127.1 ст.127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Враховуючи викладене, приписами ст.127 ПК України встановлено відповідальність платника податків, в тому числі і податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу.

Кожний встановлений контролюючим органом факт несплати податку до або під час виплати доходу є податковим правопорушенням.

Кваліфікуючою ознакою податкового правопорушення є повторність вчинення відповідного діяння, яке встановлюється у разі вчинення особою кількох правопорушень.

Таким чином, розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлено такі порушення контролюючим органом в межах однієї перевірки.

Щодо посилань позивача на неправильну кваліфікацію контролюючим органом податкового порушення, суд зазначає наступне.

На думку МКП "Водограй", в даному випадку має місце порушення правил сплати (перерахування) податків відповідно до ст.126 ПК України, а не ст.127 ПК України, з якою суд не погоджується з огляду на наступне.

Так, податковим правопорушенням відповідно до ст.126 ПК України є вчинення дії (платником податку) щодо фактичної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, але з затримкою (несвоєчасно).

Відповідно до ст.127 ПК України таким порушенням є бездіяльність податкового агента, тобто ненарахування, неутримання, несплата, неперерахування податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати доходу.

Отже, кваліфікуючою ознакою для застосування відповідальності відповідно до ст.127 ПК України в даному спорі є порушення саме податковим агентом встановлених правил щодо утримання податку у джерела виплати доходу. Джерелом виплати доходу є заробітна плата, з якої податковим агентом утримано податок на доходи фізичних осіб, але не перераховано у встановлені терміни до бюджету.

Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, також викладено в рішенні Верховного Суду України від 22.03.2016 р. у справі № 813/6774/13-а, в якому зазначено, що положення статті 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК України.

Статтею 127 ПК України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 ПК України), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Суд також враховує висновки, викладені Верховним Судом в постанові від 21.01.2020 р. у справі № 820/11382/15, згідно якої Верховний Суд зазначив, що податковим правопорушенням відповідно до ст.126 ПК України є вчинення дії (платником податку) щодо фактичної сплати узгодженої суми грошового забезпечення, але з затримкою (несвоєчасно).

На підставі аналізу зазначених норм права судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зробила правовий висновок, що несплата (неперерахування) податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків є підставою для накладення штрафу згідно з ст.127 ПК України. Розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлено такі порушення контролюючим органом в межах однієї перевірки.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд приходить про безпідставність вищевказаних посилань позивача.

Встановлені судовим розглядом обставини справи свідчать про те, що МКП "Водограй", як податковим агентом, допущено несплату (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету, при їх фактичному нарахуванні та утриманні при виплаті доходу працівникам у вигляді заробітної плати, що відповідає складу порушення, передбаченому ст.127 ПК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність застосування відповідальності до платника податків на підставі ст.127 ПК України. При цьому контролюючим органом обґрунтовано застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 25 %, 50 % та 75 %, так як МКП "Водограй" допущено протягом 1095 днів 27 таких порушень щодо податку на доходи фізичних осіб та 21 порушення щодо сплати військового збору.

Доводи позивача про застосування штрафних санкцій поза межами встановлених ст.102 ПК України строків не відповідають дійсності, так як згідно розрахунків до податкових повідомлень-рішень від 16.04.2020 р. № та № штрафні санкції нараховано позивачу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 516355,97 грн. та з військового збору у розмірі 20783,51 грн. за період порушень з березня 2017 року, тобто в межах 1095 днів.

Також суд не бере до уваги твердження позивача про неврахування відповідачем переплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору в окремих місяцях 2017-2019 років, оскільки переплата в цих місяцях (лютий, вересень, жовтень 2017 року, березень, червень, липень 2018 року - податок на доходи фізичних осіб; лютий, вересень 2017 року, лютий, березень, квітень, липень, жовтень, грудень 2018 року, березень, квітень, серпень, жовтень 2019 року - військовий збір) не звільняє МКП "Водограй" від відповідальності за неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору в інших місяцях (березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, квітень, травень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад 2019 року - податок на доходи фізичних осіб; березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, листопад, грудень 2017 року, січень, травень, червень, серпень, вересень, листопад 2018 року, січень, лютий, травень, червень, липень, вересень, листопад 2019 року - військовий збір), так як штрафні санкції згідно ст.127 ПК України застосовуються саме за неперерахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету при їх фактичному нарахуванні та утриманні при виплаті доходу працівникам у вигляді заробітної плати. Крім того, вказана переплата не перекриває заборгованість позивача з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, яка утворилася в попередні податкові періоди.

Щодо посилань позивача про невірне визначення розміру пені, суд зазначає наступне.

Згідно пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Порядок нарахування пені визначено ст.129 ПК України.

Відповідно до пп.129.1.1-129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 129.4 статті 129 ПК України визначено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Національний банк України" від 20.05.1999 р. № 679-ХІV (далі - Закон № 679-ХІV) облікова ставка - це один із монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк України встановлює для банків та інших суб`єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів.

Постановою правління Національного банку України від 21.04.2016 р. № 277 затверджено Положення про процентну політику Національного банку України (далі - Положення № 277).

Пунктом 9 Положення № 277 передбачено, що Національний банк щодня публікує розмір облікової ставки в засобах масової інформації та/або оприлюднює через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації, у тому числі на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку.

Розрахунок пені за порушення МКП "Водограй" строків сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р. відображено в додатку 3.2 до акту перевірки (а.ст.33-35 т.1), а розрахунок пені за порушення строків сплати військового збору - в додатку 5.2 (а.с.23 т.1).

Згідно вказаних додатків пеня нарахована позивачу за порушення строків сплати з урахуванням облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний календарний день прострочення у сплаті. При цьому, вказана у розділу 9 додатків 3.2, 5.2 облікова ставка відповідає обліковій ставці, опублікованій на офіційному сайті Національного банку України.

Доводи позивача про те, що відповідачем при здійсненні розрахунку не зазначено на яку дату проводиться розрахунок пені не відповідає дійсності, так як у додатках 3.2, 5.2 до акту перевірки зазначено суму, на яку нараховується пеня, період за який нараховується пеня, кількість днів для нарахування пені та облікова ставка Національного банку України, в залежності від періоду, за який нараховується пеня.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень позивача про невірний розрахунок відповідачем пені.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що контролюючий орган під час винесення податкових повідомлень-рішень від 16.04.2020 р. № та № діяв, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому ці рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Що стосується правовірності податкового повідомлення-рішення від 16.04.2020 р. № , суд зазначає наступне.

Згідно пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" ПК України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. № 4, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 р. за № 111/26556, затверджено форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (далі - Порядок).

Пунктом 1.1 Порядку передбачено, що він визначає порядок заповнення і подання до органу Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (далі - податковий розрахунок) відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70, глави 6 розділу ІІ, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 та підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу ІV, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Згідно п.1.2 Порядку податковий розрахунок - документ, який свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. На підставі відомостей щодо сум утриманого та/або сплаченого податку, які зазначаються у податковому розрахунку, нарахування податкового зобов`язання не проводиться.

Відповідно до п.1.3 Порядку його дія поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом ІV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір, передбачений пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу.

Пунктами 2.1-2.3 Порядку встановлено, що податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається.

Податковий розрахунок подається незалежно від того, виплачує чи не виплачує доходи платникам податку податковий агент протягом звітного періоду.

Податковий розрахунок подається до контролюючих органів за місцезнаходженням податкового агента - юридичної особи або її відокремлених підрозділів чи до контролюючого органу за податковою адресою фізичної особи - податкового агента.

Приписами п.119.2 ст.119 ПК України (в редакції, чинні на час прийняття податкового повідомлення-рішення) передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Контролюючим органом під час перевірки дотримання встановленого порядку заповнення Податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей встановлено:

- не відображено відомості про суми нарахованого (сплаченого) доходу фізичним особам від здійснення ними підприємницької діяльності у Податкових розрахунках за 1-4 квартали 2017 року, 1-4 квартали 2018 року, 1-4 квартали 2019 року, що підтверджується даними бухгалтерських рахунків 311 "Поточні рахунки в національній валюті", 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 372 "Розрахунки з підзвітними особами", первинними документами: платіжними дорученнями, рахунками на оплату, актами виконаних робіт;

- не достовірно відображено суму доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, та суму утриманого з них податку у Податкових розрахунках за 1-3 квартали 2017 року, 2-3 квартали 2019 року, що підтверджується даними бухгалтерських рахунків 661 "Розрахунки за виплатами працівникам", 685 "Розрахунки з іншими кредиторами", 641 "Розрахунки за податками", відомостями нарахування заробітної плати, договором купівлі-продажу.

Узагальнені дані про виявлені розбіжності з даними Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1-ДФ) за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р. відображені у додатку 2 до акту перевірки (а.с.21 т.1), який підписано директором МКП "Водограй" та головним бухгалтером підприємства. Так:

- у Податковому розрахунку форми № 1-ДФ за 1 квартал 2017 року зазначено про утримання податку у розмірі 137,71 грн. з нарахованого доходу ОСОБА_1 , в той же час нарахування доходу вказаній особі у цей період не здійснювалося;

- у Податковому розрахунку форми № 1-ДФ за 3 квартал 2017 року відображено нарахування доходу ОСОБА_2 у сумі 20012,42 грн. та утримання податку у розмірі 3602,24 грн., між тим за даними перевірки цій особі нараховано дохід у розмірі 18012,42 грн., утримано податок - 3242,24 грн.; у даному розрахунку не зазначено про нарахування доходу ОСОБА_3 та утримання податку, а перевіркою встановлено нарахування вказаній особі доходу у розмірі 4969 грн., утримано податок - 894,46 грн.;

- у Податковому розрахунку форми № 1-ДФ за 2 квартал 2019 року відображено нарахування доходу ОСОБА_4 у сумі 34393,33 грн. та утримання податку у розмірі 6190,81 грн., між тим за даними перевірки цій особі нараховано дохід у розмірі 33693,33 грн., утримано податок - 6064,81 грн.;

- у Податковому розрахунку форми № 1-ДФ за 3 квартал 2019 року відображено нарахування доходу ОСОБА_5 у сумі 4947,21 грн. та утримання податку у розмірі 0,00 грн., між тим за даними перевірки цій особі нараховано дохід у розмірі 4154,32 грн., утримано податок - 0,00 грн..

Вказані обставини (не відображення відомостей та не достовірне відображення відомостей сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку) є підставою притягнення позивача до відповідальності, встановленою п.119.2 ст.119 ПК України (в редакції, чинній на час прийняття податкового повідомлення-рішення), у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Таким чином, контролюючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.04.2020 р. № , а тому відсутні підстави ля його скасування.

Що стосується правомірності рішення від 16.04.2020 р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску суд зазначає наступне.

Згідно ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 5 статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Приписами ч.7 ст.9 Закону № 2464-VI встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Згідно ч.10 ст.9 Закону № 2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок податкового органу;

2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;

3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.12 ст.9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Частиною 11 статті 9 Закону № 2464-VI визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно п.2 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

З даних правових норм слідує, що платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі сплачувати єдиний внесок шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. При цьому, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. В даному випадку строком сплати єдиного внеску є - не пізніше 20 числа наступного місяця. У разі порушення строку сплати до платника єдиного внеску застосовуються штрафні санкції у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум та нараховується пеня у розмірі 0,1 відсоток суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Контролюючим органом під час перевірки встановлено, що МКП "Водограй" несвоєчасно сплачено єдиний внесок за вересень 2019 року у сумі 8524,38 грн., за жовтень 2019 року у сумі 50116,46 грн., за листопад 2019 року у сумі 32000 грн. Зокрема:

- єдиний внесок за вересень 2019 року позивач повинен був сплатити до 20.10.2019 р., в той же час єдиний внесок у сумі 8524,40 грн. сплачено 22.10.2019 р., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 1704,88 грн. (20 %) та нараховано пеню 8,52 грн. (0,1 % за 1 день прострочення);

- єдиний внесок за жовтень 2019 року позивач повинен був сплатити до 20.11.2019 р., в той же час єдиний внесок у сумі 50116,46 грн. сплачено частинами: 21.11.2019 р. - 2400 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 480 грн. (20 %) та нараховано пеню 2,40 грн. (0,1 % за 1 день прострочення); 21.11.2019 р. - 4150 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 830 грн. (20 %) та нараховано пеню 4,15 грн. (0,1 % за 1 день прострочення); 22.11.2019 р. - 500 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 100 грн. (20 %) та нараховано пеню 1 грн. (0,1 % за 2 дні прострочення); 22.11.2019 р. - 4500 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 900 грн. (20 %) та нараховано пеню 9 грн. (0,1 % за 2 дні прострочення); 22.11.2019 р. - 9050 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 1810 грн. (20 %) та нараховано пеню 18,10 грн. (0,1 % за 2 дні прострочення); 25.11.2019 р. - 1000 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 200 грн. (20 %) та нараховано пеню 5 грн. (0,1 % за 5 днів прострочення); 26.11.2019 р. - 10000 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 2000 грн. (20 %) та нараховано пеню 60 грн. (0,1 % за 6 днів прострочення); 26.11.2019 р. - 6000 грн., внаслідок чого застосовано штрафну у розмірі 1200 грн. (20 %) та нараховано пеню 36 грн. (0,1 % за 6 днів прострочення); 28.11.2019 р. - 4200 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 840 грн. (20 %) та нараховано пеню 33,60 грн. (0,1 % за 8 днів прострочення); 29.11.2019 р. - 3500 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 700 грн. (20 %) та нараховано пеню 31,50 грн. (0,1 % за 9 днів прострочення); 02.12.2019 р. - 1100 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 220 грн. (20 %) та нараховано пеню 13,20 грн. (0,1 % за 12 днів прострочення); 02.12.2019 р. - 3716,45 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 743,29 грн. (20 %) та нараховано пеню 44,60 грн. (0,1 % за 12 днів прострочення);

- єдиний внесок за листопад 2019 року позивач повинен був сплатити до 20.12.2019 р., в той же час єдиний внесок у сумі 32000 грн. сплачено частинами: 27.12.2019 р. - 1200 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 240 грн. (20 %) та нараховано пеню 8,40 грн. (0,1 % за 7 днів прострочення); 28.12.2019 р. - 100 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 20 грн. (20 %) та нараховано пеню 0,80 грн. (0,1 % за 8 днів прострочення); 28.12.2019 р. - 2000 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 400 грн. (20 %) та нараховано пеню 16 грн. (0,1 % за 8 днів прострочення); 28.12.2019 р. - 400 грн., внаслідок чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 80 грн. (20 %) та нараховано пеню 3,20 грн. (0,1 % за 8 днів прострочення).

Таким чином, внаслідок несвоєчасної сплати єдиного соціального внеску до позивача правомірно застосовано штрафну санкцію у розмірі 12468,17 грн. та нараховано пені в сумі 295,47 грн. згідно рішення від 16.04.2020 р. № .

Доводи позивача про те, що даний податок не був предметом перевірки та його результати не відображено в акті перевірки не відповідають дійсності, оскільки згідно наказу "Про проведення документальної планової виїзної перевірки МКП "Водограй" ()" від 04.02.2020 р. № 197 предметом перевірки визначено, серед іншого, "з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2019 р.", а порушення, які стали підставою для прийняття рішення від 16.04.2020 р. № , відображено на аркуші 15 акту перевірки в п.3.3.6 (а.с.17 т.1). При цьому, відомості стосовно документа, на підставі якого нараховано єдиний внесок (дата, номер), дати та суми сплаченого єдиного внеску, кількість днів прострочення сплати єдиного внеску, розміру штрафних санкцій та нарахованої пені із зазначенням періоду її нарахування детально вказано у розрахунку до цього рішення (а.с.47 зворотній бік т.1).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 (ревізор, який проводив перевірку) пояснила, що наведені у розрахунку дані щодо дат та сум сплати МКП "Водограй" єдиного соціального внеску відображені з інформаційних баз податкового органу. У акті перевірки в розділі 3.3.6 зазначено лише загальна сума несвоєчасно сплаченого єдиного внеску за вересень, жовтень, листопад 2019 року.

Розрахунок штрафних санкцій та нарахування пені шляхом використання інформаційних баз податкового органу, на рахунок якого надходить сплата єдиного внеску, не суперечить вимогам законодавства.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення від 16.04.2020 р. № не підлягають задоволенню.

Що стосується правомірності рішення від 16.04.2020 р. № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", суд зазначає наступне.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Згідно абз.3 ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 р. № 435, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 р. за № 460/26905, затверджено Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 435 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 435 страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені в пунктах 2, 4 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у частині подання Звіту за таких осіб зобов`язані формувати та подавати до фіскальних органів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць. Звіт подається за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Перевіркою встановлено, що Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за березень 2015 року подано МКП "Водограй" 21.04.2015 р., в той час як граничний термін подачі - 20.04.2015 р. Тобто, вказаний Звіт подано з порушенням встановлених законодавством строків.

Приписами п.7 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI передбачено, що податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, податковим органом здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Оскільки МКП "Водограй" подано Звіт за березень 2015 року з порушенням встановленого строку, відповідачем правомірно застосовано штраф у розмірі 170 грн.

При цьому, ч.16 ст.25 Закону № 2464-VI встановлено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Тому, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення від 16.04.2020 р. № також не підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч.1 ст.90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, а тому позовні вимоги МКП "Водограй" не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви Малого комунального підприємства "Водограй" (75000, Херсонська область, смт.Білозерка, пров.Харченка, 46/86, ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2020 р. №№ , , , рішення від 16.04.2020 р. № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, рішення від 16.04.2020 р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 серпня 2020 р.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 111030200