Справа № 520/1862/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 серпня 2020 р. № 520/1862/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01601, вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, ), Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 5, ), Національної поліції України (01601, вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, ), третя особа - Департамент поліції охорони (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 5, ) про визнання протиправним і скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 10.01.2020 №828/15-2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в сумі 310000,00 грн.

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України по поверненню матеріалів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в сумі 310000,0 грн. на адресу Департаменту Державної служби охорони при МВС України.

- визнати протиправним і скасувати рішення Національної поліції України від 03.02.2020 №11/3-11ЛК про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в сумі 310000.00 грн.

-визнати протиправними дії Національної поліції України по поверненню матеріалів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 310000,00 грн. на його адресу.

- визнати право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в сумі 310000,0 грн. за рахунок бюджетних коштів на утримання Національної поліції України.

- зобов`язати Департамент Державної служби охорони при МВС України протягом 15-ти днів повторно направити на адресу Міністерства внутрішніх справ України усі необхідні документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 310000.0 грн.

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в 15-ти денний строк після отримання від Департаменту Державної служби охорони при МВС України документів прийняти рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в сумі 310000.00 грн. за рахунок бюджетних коштів на утримання Національної поліції України та направити це рішення на адресу Національної поліції України.

- зобов`язати Національну поліцію України в 15-ти денний строк після отримання від Міністерства внутрішніх справ України рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 310000,0 грн. виділити відповідні бюджетні кошти в такій сумі і перерахувати їх на відповідний казначейський рахунок Департаменту поліції охорони, для проведення виплати цих коштів ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження.

Встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

Встановлено строк позивачу для подання до суду відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання ним відзиву.

Встановлено строк відповідачу для подання до суду заперечення на відповідь позивача протягом трьох днів з дня отримання відповіді позивача на відзив.

Відповідач, Національна поліція України, надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Відповідач, Міністерство внутрішніх справ України, 11.08.2020 надав до суду відзив на позов та вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, відтак у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідач, Департамент Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ, правом надання відзиву не скористався.

Третьою особою, Департаментом поліції охорони, надані письмові пояснення щодо позову.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача та на пояснення третьої особи.

Згідно п. 3 розділу VI прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судом встановлено, що наказом Департаменту Державної служби охорони при МВС України від 11.09.2007 № 227о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в ОВС України за п. 64"А" (за віком) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил.

Постановою Військово-лікарської комісії госпіталю МВС України в Харківській області від 17.09.2007 встановлено причинний зв`язок наявного у позивача захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що вказано у пункті 12 виданого мені свідоцтва про хворобу від 17.09.2007 № 96.

У зв`язку з цим, наказом Департаменту Державної служби охорони при МВС України від 17.10.2007 № 259 о/с до наказу від 11.09.2007 № 227о/с внесено зміни щодо зміни підстав звільнення - за п. 64"Б" (через хворобу), з 17.09.2007.

Актом огляду обласної МСЕК-4 від 09.12.2016 позивачу встановлено інвалідність ІІ групи з втратою 70% професійної працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, про що видано відповідні довідки серії 12ААА № 444779 та серії 10ААА №016821.

З 07.11.2015 набрав чинності Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", а Закон України від 20.12.1990 № 565-ХІІ "Про міліцію" - втратив чинність. Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" пункт 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" доповнено абзацом 3 такого змісту: "Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

З метою призначення та отримання одноразової грошової допомоги позивач звернувся на адресу Ліквідаційної комісії Департаменту Державної служби охорони при МВС України з відповідною заявою, до якої надав передбачені пунктом 7 Порядку № 850 для її призначення документи.

Листом Департаменту ДСО від 29.01.2020 № 11/3-9лк позивачу повідомлено, що МВС України прийняло рішення про повернення матеріалів про призначення ОГД та необхідність їх направлення Департаментом ДСО до Національної поліції України для прийняття відповідного рішення про призначення ОГД, а також проте, що ліквідаційною комісією Департаменту ДСО документи щодо призначення ОГД надіслано листом від 22.01.2020 № 11/3-6лк до Національної поліції України.

До цього листа Департаменту ДСО додано копію листа від 22.01.2020 № 11/3-6л/к, копію листа МВС України від 10.01.2020 № 828/15-2020 та копію Висновку Департаменту ДСО від 16.12.2019 про призначення ОГД у зв`язку з установленням інвалідності ІІ-ї групи.

Таким чином, МВС України на підставі постанов КМУ від 13.10.2015 № 834, від 27.12.2018 № 1146 та наказу МВС України від 26.01.2016 № 51/64 прийнято рішення (лист від 10.01.2020 № 828/15-2020) про відмову в призначенні та виплаті ОГД та необхідність прийняття такого рішення з боку Національної поліції України.

Листом Департаменту ДСО від 03.02.202 № 11/3-1 усі подані позивачем документи про призначення і виплату ОГД повернуті на адресу позивача вказівкою про те, що виплата мені ОГД можлива лише на підставі "прийнятого МВС України висновку про прийняття рішення згідно з Порядком".

Не погоджуючись з вказаним позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції визначав Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ.

Згідно пункту 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015 року (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 3 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 2 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Проаналізувавши наведені положення законодавства в контексті встановлених обставин справи суд доходить до висновку про те, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак, у даному випадку таке рішення відповідачем, Міністерством внутрішніх справ України, не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Надаючи оцінку діям Міністерства внутрішніх справ України щодо розгляду документів позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, суд виходить з того, що у відповідності до Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що відповідачем зроблено не було.

Повернення ж документів для подальшого надсилання за належністю до Національної поліції України не передбачено, а тому, повернення Міністерством внутрішніх справ України документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить зазначеним вище нормам.

Відтак, суд приходить до висновку, що у зв`язку з неприйняттям відповідачем, Міністерством внутрішніх справ України, після надходження документів позивача відповідного рішення, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування чи відмову нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги без розгляду їх по суті, скасування рішення Міністерства внутрішніх справ України від 10.01.2020 №828/15-2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в сумі 310000,0 грн. та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення, відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, по заяві позивача про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 р. у справі №802/498/18-а, від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17 та від 10 жовтня 2018 року у справі № 733/1290/16-а.

При цьому, враховуючи, що Міністерством внутрішніх справ України документи, щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ-ї групи були повернуті, вимога про зобов`язання Департаменту Державної служби охорони при МВС України протягом 15-ти днів повторно направити на адресу Міністерства внутрішніх справ України усі необхідні документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 310000.0 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача щодо визнання права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 №850 в сумі 310000,0 грн., суд зазначає наступне.

Пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015 року (який набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

В той же час, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Згідно з п. 10 Порядку, грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Враховуючи вищезазначене, Національна поліція України не є розпорядником бюджетних коштів для виплати одноразової грошової допомоги працівникам міліції, у зв`язку з чим вказана вимога не підлягає задоволенню.

Щодо частини позовних вимог про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України в 15-ти денний строк після отримання від Департаменту Державної служби охорони при МВС України документів прийняти рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в сумі 310000.00 грн. за рахунок бюджетних коштів на утримання Національної поліції України та направити це рішення на адресу Національної поліції України та зобов`язання Національної поліції України в 15-ти денний строк після отримання від Міністерства внутрішніх справ України рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 310000,0 грн. виділити відповідні бюджетні кошти в такій сумі і перерахувати їх на відповідний казначейський рахунок Департаменту поліції охорони, для проведення виплати цих коштів ОСОБА_1 , слід вказати наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

При цьому, суд звертає увагу на те, вищезазначені позовні вимоги на час розгляду даної справи є передчасними, оскільки обов`язок надсилання рішення, здійснення перерахунку, перерахування коштів на особистий банківський рахунок позивача, виникає лише за умови прийняття відповідного рішення МВС України.

Чинними приписами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено здійснювати захист не порушених прав та законних інтересів позивача на підставі правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

У зв`язку з викладеним, адміністративний позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог адміністративного позову.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 139, 241 - 247, 255, 257, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01601, вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, ), Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 5, ), Національної поліції України (01601, вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, ), третя особа - Департамент поліції охорони (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, буд. 5, ) про визнання протиправним і скасування рішення, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування чи відмову нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги без розгляду їх по суті.

Скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 10.01.2020 №828/15-2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 №850 в сумі 310000,00 грн.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення, відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, по заяві ОСОБА_1 про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Зобов`язати Департамент Державної служби охорони при МВС України протягом 15-ти днів повторно направити на адресу Міністерства внутрішніх справ України усі необхідні документи для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з постановою КМУ від 21.10.2015 № 850 в сумі 310000.0 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 25 серпня 2020 року.

Суддя Кухар М.Д.