Справа № 300/177/20
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/177/20 пров. № А/857/6444/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Бруновської Н.В., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Долинської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Могила А.Б., м. Івано-Франківськ) у справі №300/177/20 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Долинської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2020 року позивач Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до суду з адміністративним позовом до відповідача Долинської міської ради Івано-Франківської області та просило визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення по розгляду клопотання ПАТ "Укрнафта" №01/01/11/07/01/01-01/02-1093 від 28.11.2019 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 та зобов`язати відповідача прийняти на пленарному засіданні рішення щодо розгляду даного клопотання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Долинської міської ради Івано-Франківської області, щодо неприйняття рішення по розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" №01/01/11/07/01/01-01-01/02-1093 від 28.11.2019 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001.

Зобов`язано Долинську міську раду Івано-Франківської області прийняти на пленарному засіданні рішення за результатами розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" №01/01/11/07/01/01-01-01/02-1093 від 28.11.2019 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 з урахуванням правової оцінки наданої судом в рішенні.

Стягнуто з Долинської міської ради Івано-Франківської області (, вул.Незалежності,5, м.Долина, Івано-Франківська область) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" , вул.Промислова,7, м.Долина, Івано-Франківська область)сплачений судовий збір в розмірі 2466,80 (дві тисячі чотириста шістдесят шість гривень вісімдесят копійок.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила Долинської міської ради Івано-Франківської області, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та без урахування всіх обставин справи, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" 28.11.2019 звернулося до Долинської міської ради Івано-Франківської області з клопотанням №01/01/11/07/01/01-01/02-1093 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га кадастровий номер :01:029:0001 за цільовим призначенням - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, для подальшого одержання у користування земельної ділянки орієнтовною площею 12,7991 га.

Комісією з питань землекористування та земельних відносин рекомендовано не підтримати на сесії міської ради клопотання позивача, що підтверджується протоколом від 04.12.2019 №6.

На одинадцятій сесії сьомого скликання Долинської міської ради 24.12.2019 щодо розгляду проекту рішення про надання згоди ПАТ "Укрнафта" на поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0001, жодного рішення не прийнято (а.с.78-80).

Згідно з витягу із протоколу пленарного засідання одинадцятої сесії міської ради від 24.12.2019 та поіменного голосування встановлено результати голосування з даного питання: за - 4, проти - 9, утрималися - 10, відсутні - 12.

Листом від 26.12.2019 №178018 Долинська міська рада повідомила позивача, що питання про надання згоди на поділ земельних ділянок 47,0733 га, 53,1685 га, 21,0715 га та 29,3876 га, для обслуговування свердловин, були винесені на розгляд 11 сесії міської ради 24.12.2019, однак при голосуванні вони не отримали необхідної кількості голосів для прийняття рішення по задоволенню клопотань.

Відповідно до пп. 9,10 п. б, ч.1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Статтею 59 Закону визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Приписами частини 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 3 статті 2 Земельного кодексу України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно частини 2 статті 1 Кодексу суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Право власності на землю гарантується.

У відповідності до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Приписами частини 1статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Поряд із цим, із положень статті 79-1 Земельного кодексу України випливає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Таким чином, формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків, формування їх шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих ділянок, що в свою чергу здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми Земельного кодексу України, викладені у ч. 6 ст. 79-1, якими прямо передбачено необхідність формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

Положеннями статті 56 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Абзацом 5 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Враховуючи, що земельна ділянка знаходиться в адміністративних межах міста Долина, дозвіл на розробку відповідної технічної документації повинна надати Долинська міська рада.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач звернувся до Долинської міської ради із клопотанням про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 21,0715 га. Дане клопотання розглянуто на пленарному засіданні міськради 24.12.2019. Разом з тим, на сесії Долинської міської ради будь-якого рішення з даного питання не прийнято, у зв`язку із недостатньою кількістю голосів під час голосування за даний проект рішення.

В Регламенті Долинської міської ради об`єднаної територіальної громади сьомого скликання, затвердженому рішенням ради від 31.07.2019 №16-2/2019, передбачено положення згідно з яким рішення, що не одержали потрібної кількості голосів, відхиляються чи повертаються на доопрацювання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що відповідач повинен був аргументовано відхилити проект рішення про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки чи повернути його на доопрацювання, чого ним не було зроблено, як свідчить витяг із протоколу пленарного засідання від 24.12.2019 (а.с.79-80).

З огляду на викладене, слід зазначити, що неприйняття відповідачем жодного рішення за клопотанням позивача про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, є протиправним.

Вирішуючи спір суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

В рішенні у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ вказав на те, що принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.3.1 рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2010 від 29.06.2010 одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення вказаних обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач вчинив не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", без дотримання вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Долинської міської ради Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі №300/177/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький