Справа № 160/6110/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року Справа № 160/6110/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В. .
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Дмитра Юрійовича про визнання протиправними дій та постанови, скасування постанови, -
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Дмитра Юрійовича, в якому просить:
- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Дмитра Юрійовича стосовно закінчення виконавчого провадження ВП № 60960189 від 30.03.2020 року згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень у зв`язку із фактичним невиконанням рішення суду в повному обсязі у відповідності до вимог резолютивної частини судового рішення, з урахуванням правових висновків, наданих судом у рішенні;
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Дмитра Юрійовича про закінчення виконавчого провадження ВП № 60960189 від 30.03.2020 року згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень у зв`язку із фактичним невиконанням рішення суду в повному обсязі у відповідності до вимог резолютивної частини судового рішення, з урахуванням правових висновків, наданих судом у рішенні, з моменту її прийняття.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що після набрання законної сили судовим рішення у справі №160/1230/20 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, відповідно до якого Покровську селищну раду Покровського району Дніпропетровської області зобов`язано виконати рішення суду, проте позивач отримав постанову про закриття виконавчого провадження, відповідно до якої рішення виконано божником згідно з виконавчим документом у добровільному порядку, а саме здійснено повторний розгляд заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Позивач вважає, що боржником не було виконано судове рішення, оскільки за його заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою прийняте рішення всупереч висновками суду, оскільки рішенням суду зобов`язано прийняти законне та обґрунтоване рішення, чого не було зроблено, а тому вважає постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2020 року відкрито провадження у справі №160/6110/20 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей ст. 287 КАС України..
Не погоджуючись із позовною заявою, відповідач подав відзив на позов, вимоги якого не визнаються з підстав, що боржник у виконавчому провадженні добровільно виконав рішення суду, що і стало підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки до компетенції державного виконавця не входить визначення правомірності виконання боржником судового рішення, а саме надавати оцінку тому, в який спосіб слід було боржнику виконати судове рішення, чи шляхом прийняття відповідного розпорядчого документу чи шляхом надання письмової відповіді по суті розгляду заяви стягувача.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
20 листопада 2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист № 189/787/19, який пред`явлений до виконання від 09 грудня 2019 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
11.01.2020 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Дмитро Юрійович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60960189 щодо примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 189/787/19 від 02 вересня 2019 року, яке набрало законної сили 03 жовтня 2019 року.
13 грудня 2019 року Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області, на позачерговій сесії прийняла рішення «Про розгляд клопотання ОСОБА_1 » № P-1224-47/VII від 13.12.2019 року, яким відмовила у розробленні проекту землеустрою.
30.03.2020 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Дмитро Юрійович при примусовому виконання виконавчого листа № 189/787/19, виданий 20.11.2019 року, встановив, що вимоги виконавчого документа боржником фактично виконані до відкриття виконавчого провадження та прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 60960189.
Правомірність дій відповідача та винесення спірного рішення є предметом спору, переданого на розгляд адміністративного суду.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).
Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).
Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
На виконання судового рішення на позачерговій сесії прийняв рішення «Про розгляд клопотання ОСОБА_1 » № P-1224-47/VII від 13.12.2019 року, яким відмовлено позивач у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Аналізуючи зміст судового рішення у справі №189/787/19, суд вважає за необхідне зазначити, що воно обґрунтоване тим, що селищна рада фактично не прийняла рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , оскільки лист-відмова не є належним рішенням в розумінні Земельного кодексу України, і саме через бездіяльність щодо неприйняття рішення за наслідком розгляд заяви позивача, судом було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 . При цьому, суд зазначає, що в судовому рішення не зазначене про зміст рішення, яке зобов`язана прийняти за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , а відтак, як на думку суду боржник у виконавчому провадженні добровільно виконав судове рішення у справі №189/787/19.
Таким чином, боржником виконані дії які зазначені в резолютивній частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №189/787/19, тобто рішення суду є таким, що виконане в повному обсязі.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Аналізуючи вказані вище норми та матеріали виконавчого провадження, керуючись приписами частиною 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні спірного рішення діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, обґрунтовано, та недобросовісно, розсудливо, та з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки зміст позову фактично зводиться до не згоди позивача з прийнятим Покровською селищною радою рішення, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Надання правового аналізу рішення Покровської селищної ради на предметом законності знаходиться поза межами даного спору.
Згідно пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст. ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова