Справа № 620/2707/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року Чернігів Справа № 620/2707/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Чоботар А.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн від 02.07.2020 у виконавчому провадженні №61331088.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу є незаконними, а постанова про накладення штрафу від 02.07.2020 у виконавчому провадженні №61331088 підлягає скасуванню.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 дана позовна заява залишена без руху Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу 2-денний термін, з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Розгляд справи просив провести без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Розгляд справи просив провести без його участі. Через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Оскільки рішення суду боржником в повному обсязі не виконано, 02.07.2020 головним державним виконавцем правомірно винесена постанова про накладення штрафу, яка повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання техніячними засобами не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень перебуває виконавчий лист№ 620/1276/19 виданий 22.10.2019 Чернігівський окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 30.11.2018.

Вказаний виконавчий лист видано на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2019, яке набрало законної сили 24.09.2019, про що зазначено у виконавчому документі.

У зв`язку з відсутністю підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, 20.02.2020 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №61331088.

06.03.2020 здійснено перевірку виконання рішення суду та встановлено, що рішення боржником не виконано. Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, причиною невиконання рішення є відсутність затвердженого порядку здійснення таких виплат.

16.03.2020. до відділу надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яким повідомлялось, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії. З грудня 2018 року управлінням проводиться фінансування пенсії на розрахунковий рахунок AT «Ощадбанк». Пенсія за період з 01.05.2018 по 30.11.2018 нарахована, але не виплачена, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2019 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» передбачено, що орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

30.04.2020 повторно здійснено перевірку виконання рішення суду, за результатами якої встановлено, що рішення суду боржником не виконано. Поважність причин невиконання рішення суду в повному обсязі та невиплати нарахованої суми боржником не доведена, жодного підтвердження вжиття заходів щодо виплати заборгованості боржником не надано.

У зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин у встановлений строк, постановою від 30.04.2020 на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області накладено штраф в розмірі 5100,00 грн., попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення та встановлено новий строк його виконання (10 робочих днів). Постанова про накладення штрафу від 30.04.2020 оскаржена боржником до суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду №620/1665/20 від 05.06.2020 в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовлено повністю.

12.06.2020 Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області направлено вимогу державного виконавця, якою боржника зобов`язано негайно виконати рішення суду в повному обсязі, а у разі невиконання надати письмові пояснення щодо таких причини з обґрунтуванням їх поважності та наданням копій відповідних документів, а також повідомити про заходи, які були вжиті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання судового рішення. Крім цього боржника попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення та законних вимог державного виконавця.

24.06.2020 від боржника надійшла відповідь на вимогу державного виконавця, якою повідомлялось, що виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено, щомісячно з грудня 2018 року проводиться фінансування пенсії на розрахунковий рахунок в AT «Ощадбанк». Оскільки у рішенні суду не зазначено порядок виплати пенсії за період з 01.05.2018 по 30.11.2018, пенсія за зазначений період нарахована, проте не виплачена у зв`язку з тим, що пенсії, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та будуть виплачуватись з урахуванням норм Постанови №637 на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України.

02.07.2020 здійснено перевірку виконання рішення суду, за результатами якої складено акт державного виконавця про те, що виплата пенсії стягувачу не здійснена і рішення суду боржником не виконано. Поважність причин невиконання рішення суду в повному обсязі та невиплати нарахованої суми боржником не доведена, жодного підтвердження вжиття заходів щодо виплати заборгованості боржником не надано.

Постановою від 02.07.2020 на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області накладено штраф в подвійному розмірі тобто 10200,00 грн та попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення та зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Позивач, вважаючи оскаржувану постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Згідно пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведені положення законодавства в контексті цієї справи свідчать про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17.07.1997. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Як встановлено судом, позивачем у листі від 24.06.2020 повідомлено відповідача про те, що виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено, щомісячно з грудня 2018 року проводиться фінансування пенсії на розрахунковий рахунок в AT «Ощадбанк». Оскільки у рішенні суду не зазначено порядок виплати пенсії за період з 01.05.2018 по 30.11.2018, пенсія за зазначений період нарахована, проте не виплачена у зв`язку з тим, що пенсії, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та будуть виплачуватись з урахуванням норм Постанови №637 на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України.

Проте, суд вважає такі доводи боржника необґрунтованими у зв`язку з тим, що рішення про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 30.11.2018, прийнято Чернігівським окружним адміністративним судом 11.07.2019 у справі №620/1276/19 і за наведених обставин Постанова №637 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Суд також вважає за необхідне вказати, що правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а та від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, не може бути застосована у цьому випадку, оскільки в зазначених справах мова йшла про відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів. У даній справі відповідач не повідомляє про відсутність фінансового забезпечення, а посилається на необхідність застосування Постанови №637, який передбачає прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплати пенсій, які обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати.

Також суд наголошує, що здійснення нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Таким чином, посилання позивача на відсутність підстав для накладення штрафу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Варто також зауважити, що у справах «Шмалько проти України», «Іммобільяре Саффі проти Італії» ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа «Сук проти України»).

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

За таких обставин, відповідачем було правомірно винесено постанову від 02.07.2020 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області штрафу в розмірі 10 200,00 грн у виконавчому провадженні №61331088, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 25.08.2020.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, );

Відповідач - Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ).

Суддя Л.О. Житняк