Справа № 826/9533/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року м. Київ № 826/9533/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Начальника Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної Прокуратури України ОСОБА_1

до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури

треті особи Кваліфікаційно-дисциплінарна комісії адвокатури Черкаської області

адвокат Волоський Володимир Володимирович

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся начальник Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної Прокуратури України Горбатюка Сергія Вікторовича до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісії адвокатури Черкаської області, адвокат Волоський Володимир Володимирович , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22 червня 2017 року №VI- 002/2017 про залишення без задоволення скаргу начальника Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України Горбатюка Сергія Вікторовича.

- зобов`язати Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури повторно належним чином розглянути у відкритому засіданні скаргу начальника Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України Горбатюка Сергія Вікторовича від 30.03.2017 №23/1/3-32795-14 на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури Черкаської області №264 від 14 лютого 2017 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката Волосовського Володимира Володимировича .

Ухвалою суду від 05.09.2017 відкрито провадження в даній адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що Волосовський В.В. створює штучні перешкоди досудовому розслідуванню та порушення ним вимог КПК України та правил адвокатської етики шляхом безпідставного систематичного неприбуття для участі у слідчих та процесуальних діях за участі його підзахисного ОСОБА_3 .

Крім того, відповідач проігнорував доводи позивача викладені в його скарзі на дії адвоката Волосовського В.В .

Відповідно до протоколу судового засідання від 09.11.2017 року суд протокольно ухвалив про перехід розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні документи, матеріали, пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За результатами розгляду 14.02.2017 рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Черкаської області за № 264 відмовлено в порушенні дисциплінарної справи.

22.06.2017 у конференц-залі «Панський» готельно-ресторанного комплексу «Козацький стан» за адресою м. Київ, Бориспільське шосе, 18-й км відбулось засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за участю представників Генеральної прокуратури України.

В порядку денному засідання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури розглядалась скарга начальника Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України Горбатюка С.В. на рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Черкаської області №264 від 14.02.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката Волосовського В.В.

22.06.2017 року скаргу залишено без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із такого.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Згідно з частиною першою статті 21 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; підвищувати свій професійний рівень; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.

Статтею 33 Закону №5076-VI передбачено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону №5076-VI право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Разом з тим згідно з абзацом другим частини другої статті 36 Закону №5076-VI дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Статтею 37 Закону №5076-VI встановлено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону №5076-VI член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Згідно з частиною третьою вказаної статті Закону №5076-VI заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Статтею 39 Закону №5076-VI встановлено, що за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону №5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Пунктом 1 частини четвертої статті 52 Закону №5076-VI визначено, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Відповідно до частини п`ятої статті 52 вищевказаного Закону Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право:

1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;

2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;

4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Як встановлено судом вище, до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга начальника Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Черкаської області № 264 від 14 лютого 2017 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката Волосовського Володимира Володимировича .

Рішенням від 14.02.2017 дисциплінарна палата КДКА Черкаської області відмовила у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката Волосовського В.В. , у зв`язку і відсутністю в діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Відтак, зазначене рішення прийняте Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством.

Водночас суд дійшов висновку, що указане рішення є вірним по суті, тому підстави для визнання його протиправним і скасування відсутні з наступних підстав.

Звертаючись до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою, позивач зазначив про те, що адвокату за допомогою електронної пошти та із використанням програми «Vіbеr» направлено повідомлення про виклик з 23.11.2016 по 02.12.2016 до Вінницького слідчого ізолятору для участі у проведенні слідчих та процесуальних дій. Після отримання повідомлень захисник Волосовський В.В. пояснив, що не бажає прибувати для участі у слідчих і процесуальних діях, у зв`язку із нібито зайнятістю та віддаленістю органу досудового розслідування від м. Черкаси. Скаржник зазначає, що адвокат Волосовський В.В. не відповідав на телефонні дзвінки слідчого, не приймав передані йому повідомлення про виклик для участі в процесуальних діях і документи, не відчиняв двері свого офісу. Скаржник вказує, що адвокат Волосовський В.В. , будучи належно та завчасно повідомленим щодо необхідності проведення слідчих та процесуальних дій з підозрюваним ОСОБА_3 , жодного разу не прибув для участі у слідчих діях. На думку скаржника такими діями адвокат Волосовський В.В. порушив вимоги ч. 2 ст. 47, ч. 2 ст. 93, ч. 2 ст. 223 КПК України, ст. 11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме права підозрюваного і потерпілих, що є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за невиконання (неналежне виконання) адвокатом своїх професійних обов`язків.

Розглянувши скаргу позивача Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Черкаської області дійшла висновку, який відображено в рішенні від 14.02.2017 №264, що зі скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається доказів отримання адвокатом Волосовським В.В. електронною поштою повідомлень про виклик для участі у проведенні слідчих та процесуальних дій разом із підзахисним ОСОБА_3 у відповідності до ст. 136 Кримінального процесуального кодексу України, інших доказів начебто неналежної процесуальної поведінки адвоката Волосовського В.В. не надано, а отже не доведено факт невиконання чи неналежного виконання останнім своїх професійних обов`язків.

Суд погоджується з такими доводами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Черкаської області щодо відсутності підстав для відкриття дисциплінарного провадження щодо адвоката Волосовського В.В. , а тому уважає, що погодившись із рішенням названої Комісії від 14.02.2017 №264 відповідач обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги позивача на це рішення, залишивши його без змін.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини від 27.09.2001 у справі «Hirvisaari v. » рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 28.10.2010 у справі «Trofimchuk проти України» зазначено, що хоча пункту 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ураховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що встановлених вище обставин достатньо для того, щоб відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

За наведених обставин, позовні вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню судом не підлягають.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат відсутні.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 2, 72-77, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову начальника Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної Прокуратури України Горбатюка Сергія Вікторовича (01001, м. Київ, вул. Різницька, 13/15) до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 6, 3-й поверх), треті особи: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісії адвокатури Черкаської області, адвокат Волоський Володимир Володимирович про зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур