Справа № 440/2709/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2709/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича (надалі також відповідач) у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог /а.с. 33-34/, просить зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича винести постанову про закриття виконавчого провадження №59685387, відкритого за постановою від 31 липня 2019 року по виконавчому листу №59586398, виданому 18 липня 2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федьком Євгеном Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 448957,74 грн. (позовна заява здана на пошту 26 травня 2020 року).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.07.2019 старшим державним виконавцем Федьком Є.О. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП №59586398. 31.07.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59685387 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 . 23.04.2020 позивачем повторно подано заяву старшому державному виконавцю Федьку Є.О. про закриття виконавчого провадження №59685387. Зважаючи на відсутність реагування на звернення позивача, ОСОБА_1 направлено скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця з вимогою перевірки законності виконавчого провадження та винесення постанови про закриття ВП №59685387. Відповіді на адресу позивача не надходили. Позивач вважає протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича, що полягає у не винесенні постанови про закриття виконавчого провадження №59685387 від 31.08.2019 по стягненню виконавчого збору з ОСОБА_1 за виконавчим документом №59586398, виданим 18.07.2019, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

07 серпня 2020 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з додатками (здана на пошту 05 серпня 2020 року).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2709/20, залучено до участі у справі в якості другого відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази від відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

17 серпня 2020 року до суду надійшов відзив Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на позовну заяву /а.с. 47-50/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебувало виконавче провадження №59586398 з примусового виконання виконавчого листа №2-540/11 від 22.08.2016, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший Український міжнародний банк" 4489577,40 грн. За заявою ПАТ "Перший Український міжнародний банк" державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". Державним виконавцем у відповідності до вимог частини 3 статті 40 та статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження №59685387 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №59586398 від 18.07.2019. Зазначає, що статтями 37, 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вичерпний перелік підстав відповідно до яких можливо повернути виконавчий документ чи закінчити виконавче провадження, однак в даному випадку відсутні підстави щодо закінчення виконавчого провадження, так як постанова про стягнення виконавчого збору №59586398 від 18.07.2019 та постанова про відкриття виконавчого провадження №59685387 від 31.07.2019 станом на 17.08.2020 не оскаржені та чинні, відомості про оскарження вищевказаних постанов у відділі відсутні, заборгованість по вищевказаному виконавчому провадженню не сплачена.

Частиною 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

У відповідності до приписів частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Неборак Я.Д. про стягнення виконавчого збору ВП №59586398 від 18.07.2019 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 448957,74 грн. /а.с. 52/.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федька Є.О. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №59586398 від 29.07.2019 виконавчий лист №2-540/11, виданий 22.08.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчука, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" 4489577,40 грн., повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" згідно заяви АТ "ПУМБ" про повернення виконавчого листа /а.с. 51/.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федьком Є.О. відкрито виконавче провадження ВП №59685387 з примусового виконання виконавчого листа №59586398, виданого 18.07.2019 старшим державним виконавцем Федьком Є.О. ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 448957,74 грн., про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2019 ВП №59685387 /а.с. 57/.

10.09.2019 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП №59685387, що підтверджується відміткою про ознайомлення та підписом позивача на заяві від 10.09.2019 /а.с. 61/.

21.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича з заявою про закриття виконавчого провадження від 16.01.2020 (вх. №021-2613 від 21.01.2020), у якій просив закрити виконавче провадження №59685387 від 31.07.2019 по виконавчому листу №59586398, виданому 18.07.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 448957,74 грн. /а.с. 74-75/.

Листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 31.01.2020 №02.1/5146 позивача повідомлено, що правові підстави для закриття виконавчого провадження №59685387 від 31.07.2019 відсутні /а.с. 76-77/.

30.04.2020 ОСОБА_1 повторно звернувся до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича з заявою про закриття виконавчого провадження від 23.04.2020 (вх. №021-5562 від 30.04.2020), у якій просив закрити виконавче провадження №59685387 від 31.07.2019 по виконавчому листу №59586398, виданому 18.07.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 448957,74 грн. /а.с. 66-67/.

Також 30.04.2020 ОСОБА_1 подано виконуючому обов`язки заступника начальника Управління - начальнику відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кінаш Д.І. скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця від 23.04.2020 (вх. №021-5560 від 30.04.2020), у якій позивач просив винести постанову про закриття виконавчого провадження №59685387 від 31.07.2019 по виконавчому листу №59586398, виданому 18.07.2019 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 448957,74 грн. /а.с. 80-82/.

Листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 12.05.2020 №02.1-17/10103 ОСОБА_1 повідомлено, що правові підстави для закриття виконавчого провадження №59685387 від 31.07.2019 відсутні /а.с. 78-79/.

Позивач не погодився з бездіяльністю старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича, що полягає у не винесенні постанови про закриття виконавчого провадження №59685387, відкритого за постановою від 31 липня 2019 року по виконавчому листу №59586398, виданому 18 липня 2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федьком Євгеном Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 448957,74 грн., у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIIІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Таким чином, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору є виконавчими документами.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Неборак Я.Д. про стягнення виконавчого збору ВП №59586398 від 18.07.2019 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 448957,74 грн. /а.с. 52/.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федька Є.О. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №59586398 від 29.07.2019 виконавчий лист №2-540/11, виданий 22.08.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчука, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" 4489577,40 грн., повернуто стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" згідно заяви АТ "ПУМБ" про повернення виконавчого листа /а.с. 51/.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федьком Є.О. відкрито виконавче провадження ВП №59685387 з примусового виконання виконавчого листа №59586398, виданого 18.07.2019 старшим державним виконавцем Федьком Є.О. ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 448957,74 грн., про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2019 ВП №59685387 /а.с. 57/.

Зазначені вище постанови державних виконавців є чинними та не є предметом оскарження у даній справі, а тому суд не бере до уваги доводи позивача про неправомірність вказаних вище постанов державних виконавців, які не є предметом позову у даній справі.

Позивач вважає протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича, що полягає у не винесенні постанови про закриття виконавчого провадження №59685387, відкритого за постановою від 31 липня 2019 року по виконавчому листу №59586398, виданому 18 липня 2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федьком Євгеном Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 448957,74 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII не встановлено повноважень виконавців закривати виконавче провадження.

Натомість, підстави для закінчення виконавчого провадження визначені статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, відповідно до частини 1 виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Позивачем ОСОБА_1 не наведено жодної з вказаних вище підстав для закінчення виконавчого провадження та не надано суду доказів на підтвердження існування обставин, визначених статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, необхідних для закінчення виконавчого провадження №59685387.

Вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві наведено у статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Позивачем не обґрунтовано та не надано суду доказів на підтвердження існування будь-якої з обставин, що є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №59685387.

Відповідно до визначення, наведеного у частині 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Для визначення ознак публічно-правового спору суд повинен встановити, зокрема, наявність матеріально-правових відносин між учасниками спору. Публічно - правовий спір може виникати із конституційних, адміністративних, фінансових та інших правовідносин, зміст яких складає, з одного боку, обов`язок органу публічної адміністрації вчинити певний акт на користь особи і з іншого - право особи вимагати виконання цього обов`язку від органу публічної адміністрації як від носія владних повноважень. Більш того, особа повинна бути переконана у тому, що такі відносини перебувають у стані порушення норми або права.

Спираючись на норми Конституції, як норми прямої дії, якими визначено зміст прав та свобод, особа має можливість вимагати від держави в особі органів публічної адміністрації належної організації та безпосереднього виконання кореспондуючих обов`язків.

При цьому не будь-яке порушення суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків кореспондує праву особи вимагати його припинення. Право на захист (задоволення позову) у особи - позивача в межах публічного охоронного відношення виникне за двох умов. По-перше, суд має встановити обов`язок органу влади вчинити певну дію (прийняти рішення). По-друге, має бути доведено правову заінтересованість особи у виконанні цього обов`язку саме на її користь. Закон у вигляді так званої "захисної норми" має гарантувати особі право вимагати від органу публічної адміністрації виконання певного обов`язку на свою користь.

Однак, у даних відносинах відповідач не має обов`язку та не має повноважень вчинити дії на користь позивача, що полягають у винесенні постанови про закриття виконавчого провадження №59685387.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 8 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивача визначено як особу, особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

З наведених процесуальних норм Закону випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу на момент звернення до суду.

Разом з тим, протиправна бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича, що полягає у не винесенні постанови про закриття виконавчого провадження №59685387, яку оскаржує позивач у даній справі та якою б порушувалися права позивача відсутня, тому позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

При вирішенні даної справи судом враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Згідно з приписами частини 4 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Федька Євгена Олександровича (вул. Героїв-пожежників, будинок 13, м. Полтава, 36014), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Героїв-пожежників, будинок 13, м. Полтава, 36014) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич