Справа № 160/6919/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року Справа № 160/6919/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
25.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича, яка виявилась у невжитті заходів для забезпечення фундаментального права на соціальну допомогу, якою буде забезпечено для позивача рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму і право на одноразову допомогу, як малозабезпеченій сім`ї відповідно до правової позиції ст. 19, 46, 48, 68 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича, яка виявилась у не попередженні виникнення негативних суспільних наслідків, пов`язаних з не підкоренням Криворізьким міським головою Вілкулом Юрієм Григоровичем Основному Закону України на соціальний захист, гарантованого ст. 33, 46, 48 Конституції України та постановити окрему ухвалу згідно ст. 249 КАС України;
30.06.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
22.07.2020 року відповідач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву, в якому відповідач просить суд в задоволенні позовної заяви відмовити.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
1) правовим актом визнати за ОСОБА_1 право на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, належним оформленням трудових відносин з врахуванням права ОСОБА_1 на участь у процесі прийняття рішення на запит ОСОБА_1 , чим встановити порядок забезпечення ОСОБА_1 у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, правом на соціальний захист;
2) розпорядженням зобов`язати голову виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода В.М. вживати заходів до усунення причин, що породжують не видачу ОСОБА_1 належно оформленої трудової книжки;
3) звернутися до Кабінету Міністрів України, як вищого органу виконавчої влади з проханням надати роз`яснення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №428 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558». Кабінет Міністрів України пунктом 2 і 11 внесені зміни у пункті 3 і 15 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» чи відповідає вона нормам Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Міжнародному пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, Міжнародному пакту про громадянські та політичні права. Чи забезпечено нею основні організаційні та правові засади оформлення трудових відносин фізичних осіб, які надають соціальні послуги, гарантується нею загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яким чином;
4) частково загладити моральні страждання ОСОБА_1 сумою 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1154400 грн.;
5) вжити заходів для попередження виникнення негативних суспільних наслідків, пов`язаних з не реєстрацією ОСОБА_1 за юридичною адресою АДРЕСА_1 за поданою ОСОБА_1 заявою від 05.12.19р.
6) надати одноразову допомогу, як малозабеспеченній сім`ї з 05.12.19 року;
7) витребувати і надати належно завірені рішення, розпорядження, накази, акти КУ Будинку нічного перебування КМР з приводу питання зняття ОСОБА_1 з реєстрації за юридичною адресою АДРЕСА_1 ;
8) скасувати рішення №125 Тернівької районної у місті ради при затвердження протоколу засідання громадської комісії з житлових питань, де знята сім"я ОСОБА_1 з квартирного обліку;
9) витребувати у Солода В. і надати належно завірені повідомлення з підписом ОСОБА_1 про зняття з квартирного обліку та про час місце і дату засідання громадського комісії з житлових питань, документ згідно якого прийнято протокол № 4 від 04.04.13р, який засвідчує виїзд сім"ї ОСОБА_1 на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;
10) надати запрошення для ОСОБА_1 з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.12.19р, а після розгляду її, висновки викласти в рішенні, постанові, тобто індивідуальному акті, який надати ОСОБА_1
Зазначеною відповіддю Департамент соціальної політики виконкому Криворізької міської ради відмовив ОСОБА_1 в задоволенні скарги та зазначив, що ОСОБА_1 не був запрошений для розгляду вказаної скарги, у зв`язку з тим, що питання викладені у скарзі ОСОБА_1 не відносяться до компетенції виконавчого комітету Криворізької міської ради.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ст.1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно із ст.7 Закону №393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно із ст.19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
З огляду на даний факт, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.1.11 Розділу І Положення про виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради, затвердженого рішенням XXІV сесії Тернівської районної у місті ради VІ скликання від 30.12.2013 № 295, голова районної у місті ради, виконавчий комітет районної у місті ради підзвітний і підконтрольний Тернівській районній у місті раді, а з питань здійснення повноважень органів виконавчої влади - підконтрольний міській раді та її виконавчому комітету, міському голові, відповідним органам виконавчої влади.
Згідно ч.5 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради. У виконавчому комітеті сільської ради функції секретаря виконавчого комітету за рішенням ради може здійснювати секретар відповідної ради.
При цьому, суд звертає увагу, що розгляд звернення та надання відповіді органом, який не уповноважений законом на надання такої відповіді, не може вважатися розглядом скарги по суті.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.ч.1 та 4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на вищевикладене, у суду наявні підстави для часткового задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізького міського голови Вілкула Юрія Григоровича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись статтями 9, 73-77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський