Справа № 120/2893/20-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27 серпня 2020 р. Справа № 120/2893/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/2893/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням суду від 10.08.2020 вказаний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05.03.2020 № 43 про відмову у перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із його заявою від 28.02.2020 та зобов`язано відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 № 05-27/92/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

17.08.2020 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 120/2893/20-а. Заява мотивована тим, що суд не розглянув позовну вимогу про перерахунок позивачу раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру 90 відсотків від заробітку працюючого судді та враховуючи стаж на посаді судді 33 роки 6 місяців і 22 дні. Втім, як зазначає позивач, це істотний момент, який пов`язаний із вирішенням спору по суті. Тому позивач просить суд винести додаткове рішення, яким пункт 3 резолютивної частини рішення від 10.08.2020 викласти в редакції, згідно з прохальною частиною позову: зобов`язати відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 № 05-27/92/2020, в розмірі 90% заробітку працюючого судді та враховуючи стаж на посаді судді 33 роки 6 місяців 22 дні, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Ухвалою суду від 18.08.2020 вказану заяву позивача прийнято до розгляду та вирішено здійснити розгляд заяви в порядку письмового провадження протягом 10 днів з дня її отримання.

26.08.2020 до суду надійшли заперечення відповідача на заяву про ухвалення додаткового судового рішення. Як зазначає відповідач, стаж позивача на посаді судді становить 33 роки 6 місяців 22 дні. Проте цього стажу недостатньо для виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків, оскільки з урахуванням положень ч. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII для призначення довічного утримання в такому розмірі особа повинна мати 40 років стажу на відповідній посаді. Отже, у пенсійного органу відсутні підстави для перерахунку та виплати позивачу раніше призначеного щомісячного довічного утримання судді у відставці виходячи з розміру 90% заробітку працючого судді.

Вирішуючи заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд керується такими мотивами.

Як видно з прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 , при зверненні до суду з цим позовом позивач просив визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05.03.2020 № 43 про відмову позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою позивача від 28.02.2020 та зобов`язати відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 № 05-27/92/2020, в розмірі - 90% заробітку працюючого судді та враховуючи стаж на посаді судді - 33 роки 6 місяців і 22 дні, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.08.2020 вказаний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 05.03.2020 № 43 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із його заявою від 28.02.2020 та зхобов`язати відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 № 05-27/92/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

При цьому суд не вбачав необхідності уточнювати в судовому рішенні про розмір заробітку працюючого судді, з якого відповідачу необхідно провести позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а також загальний стаж позивача на посадді судді, оскільки вважав, що ці моменти враховані при оформленні вищезазначеної довідки, фактично стосується порядку та способу виконання рішення суду та не впливають на вирішенні справи.

Разом з тим, вивчивши матеріали справи з урахуванням заяви позивача про ухвалення додаткового рішення та заперечень відповідача на таку заяву, суд доходить висновку про наявність між сторонами спору в цій частині, який потребує вирішення шляхом постановлення додаткового судового рішення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

В силу приписів ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звільнений з посади судді у відставку на підставі постанови Верховної Ради України від 16.07.2015 № 636-VIIІ.

З 04.08.2015 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% заробітку працюючого судді без обмеження граничного розміру відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI.

Підставами для виходу позивача у відставку були досягнення певного віку (65 років) та стаж на посаді судді, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання - 33 роки 6 місяців 22 дні.

Відтак розмір довічного грошового утримання позивача склав 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Згідно з пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ч. 2 ст. 142 Закону № 1402-VIII).

За правилами частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Водночас частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIIІ було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453-VI.

У пункті 23 цього ж розділу зазначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453-VI.

Крім того, відповідно до пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI.

За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з титм, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського самоврядування", який набрав чинності 07.11.2019, виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII зі змінами.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що наведені вище події усунули перешкоди для перерахунку його довічного грошового утримання, як судді у відставці, та зумовили виникнення правових підстав для перерахунку такого довічного грошового утримання у зв`язку зі зміною з 01.01.2020 розміру складових суддівської винагороди працюючого судді.

Відповідно до пункту 7 рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Умови і порядок його виплати визначені Законом України "Про статус суддів".

В рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що частина третя статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIІІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIІІ, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

В пункті 7 цього ж рішення Конституційний Суд України зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

На виконання висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, частина четверта статті 142 Закону № 1402-VІІІ викладена в наступній редакції: "У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

У пункті 19 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20 також наголошено на тому, що за змістом частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VІІІ перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що на час звернення позивача до пенсійного органу з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, змінилася лише одна з підстав у призначеному позивачу раніше щомісячному довічному грошовому утриманні судді у відставці, а саме збільшився розмір складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (з 01.01.2020 базовий оклад судді апеляційного суду склав 50 прожиткових мінімумів для працездатних громадян), тоді як інші складові (стаж роботи на посаді судді та відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) залишилися незмінними.

При цьому суд враховує, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 у справі № 127/22184/15-а управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду Україниу Вінницькій області) зобов`язано призначити та виплачувати позивачу ОСОБА_1 з 04.08.2015 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітку працюючого судді, без обмеження граничного розміру.

Таким чином, право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітку працюючого судді, без обмеження граничного розміру, підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили, що додатково свідчить про неправомірність відмови відповідача у перерахунку позивачу щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно з довідкою Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2020 року № 05-27/92/2020, виходячи з розміру 90% заробітку працючого судді, починаючи з 19.02.2020.

Відтак суд приходить до переконання про необхідність ухвалення додаткового рішення у цій справі та зобов`язання відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 № 05-27/92/2020, виходячи з розміру 90% заробітку працюючого судді та враховуючи стаж на посаді судді 33 роки 6 місяців 22 дні, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 242, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Вінницького апеляційного суду від 27 лютого 2020 року № 05-27/92/2020, виходячи з розміру 90% заробітку працюючого судді та враховуючи стаж на посаді судді 33 роки 6 місяців 22 дні, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

У зв`язку з постановленням додаткового судового рішення, абзац 3 резолютивної частини рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року вважати нечинним.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Додаткове судове рішення складено 27.08.2020.

Суддя Сало Павло Ігорович