Справа № 160/10941/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І.В.,
при секретарі Главчеві В.Ф.
представника позивача Сидорчука І.С.
представника відповідача Шмельової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
05.11.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача наявний податковий борг у розмірі 593254,64 грн., узгоджений постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 року та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2016 року. Списання безнадійного податкового боргу, яким є борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. При наявності у позивача податкового боргу, який має статус безнадійного, відповідач не приймав рішення про списання безнадійного податкового боргу відповідно до положень Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов, призначено судове засідання на 03.12.2019 року.
03.12.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління ДПС в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнало та просило суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на таке:
В судове засідання, призначене на 03.12.2019 року, з`явились представники сторін, підтримали обрані правові позиції. Судом оголошено перерву до 23.12.2019 року для забезпечення права позивача на ознайомлення з відзивом та надання відповіді на відзив.
12.12.2019 року представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що податковий орган у відзиві не виклав жодної підстави для спростування доводів позовної заяви. У відзиві не спростовано твердження про відсутність заходів щодо направлення позовної заяви про стягнення податкового боргу з позивача або здійснення заходів щодо списання безнадійного боргу. Пеня є способом забезпечення податкового боргу.
23.12.2019 року представником відповідача надані суду заперечення, в яких зазначено наступне:
- податковий борг в інтегрованих картках платника податків ФОП ОСОБА_1 виник 30.07.2017 року, тобто на його стягнення у відділу по роботі з боргом Кам`янського управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області є 1095 днів;
В судове засідання, призначене на 23.12.2019 року, з`явились представники сторін, підтримали обрані правові позиції. Судом оголошено перерву до 17.01.2020 року для ознайомлення з наданими у судовому засіданні додатковими пояснення.
17.01.2020 року розгляд справи перенесено на 29.01.2020 року.
В судове засідання, призначене на 29.01.2020 року, з`явились представники сторін, підтримали обрані правові позиції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд по суті в цей же день.
В судовому засіданні 29.07.2020 року представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем 09.04.2001 року, основний вид діяльності - 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Дніпродзержинською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну планову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.
10 листопада 2014 року за результатами перевірки податковим органом було складено акт №4717/490/04-03-17-01-25/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення:
- п. 187.1 ст.187, з урахуванням пп.54.3.1, п.54.3, ст.54, п. 183.4 ст. 183, п.10 підрозділу II розділу XX Податкового кодексу України в результаті чого позивачу донараховано податку на додану вартість за актом перевірки на загальну суму 65 214 грн., в т.ч. за: лютий 2012 року (з урахуванням січня 2012 року) в сумі 17 992 грн., березень 2012 року в сумі 9 571 грн., квітень 2012 року в сумі 8 160 грн., травень 2012 року в сумі 5 531 грн., червень 2012 року в сумі 3 792 грн., липень 2012 року в сумі 3 697 грн., серпень 2012 року в сумі 3 757 грн., за жовтень 2012 року на суму 2 775 грн., за листопад 2012 року на суму 6 117 грн., за грудень 2012 року на суму 3 822 грн.;
- ст. 203 Податкового кодексу України, а саме: фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Дніпродзержинської ОДПІ не надано податкові декларації з податку на додану вартість за лютий 2012 року (з урахуванням січня 2012 року), березень 2012 року, квітень 2012 року, травень 2012 року, червень 2012 року, липень 2012 року, серпень 2012 року, вересень 2012 року; пп. 271.1.1 п.271.1 ст.271, 288.5.1 ст.285, пп.288.7 ст.288 з урахуванням статей 285-287 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI в результаті чого позивачу донараховано орендної плати за землю на суму 512 649,20 грн. та пп.271.1.1 ст.271, ст.274, пп. 286.2, пп.286.5 ст.286 Податкового кодексу в результаті чого позивачу донараховано земельного податку на суму 52 482,44 грн.;
- пп.286.2 ст.286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ, в частині неподання податкових декларацій з плати за землю на 2011-2013 роки.
Після процедури адміністративного оскарження дійсними залишились податкові повідомлення-рішення Дніпродзержинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області:
Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до суду.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково:
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 р. в справі № 804/6084/15 залишено без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 р. в справі № 804/6084/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишено без змін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2016 року заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 року у справі № 804/6084/15 - задоволено частково.
При цьому, Дніпродзержинською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області подана апеляційна скаргана ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФСу Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2016 року апеляційну скаргу Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень було залишено без руху.
Таким чином, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2016 року про розстрочення виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 року у справі № 804/6084/15 не набрала законної сили.
Постановою Верховного Суду від 28.02.2020 року у справі №804/6084/15 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2016 року залишено без змін.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 року апеляційну скаргу Дніпродзержинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2016 року у справі №804/6084/15 про розстрочення виконання постанови суду - повернуто заявнику.
З аналізу наведених судових рішень, судом встановлено, що 03.08.2016 року за ФОП ОСОБА_1 узгоджено податковий борг, який складається із сум нарахувань наступними податковими повідомленнями-рішеннями:
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який визначає, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання протягом установленого строку.
Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України передбачено, що безнадійний податковий борг визначений як податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Виходячи зі змісту пункту 102.1 статті 102 ПК України, законодавцем передбачений термін у 1095 днів для стягнення суми грошових зобов`язань платника податків, не сплачених у встановлений законодавством строк. Водночас вказаний строк не може бути застосований до сум податкового боргу, стягнутих за рішенням суду.
Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють функції щодо відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.
Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).
Контролюючі органи, згідно з пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України, щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Так, наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок №577), у пункті 2.1 якого визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України (підпункт 3 пункту 2.1 Порядку №577).
Відповідно до пункту 3.1 Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу (пункт 3.2 Порядку №577).
Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку №577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.
Пунктом 4.2 вказаного розділу Порядку встановлено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

З аналізу наведених правових норм, судом встановлено, що списання безнадійного податкового боргу не є обов`язком податкового органу, а є його правом, та у випадку списання податкового боргу з підстав закінчення строку давності, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України, такий борг може бути списаний на підставі розгляду документів, поданих платником податків.

Судом не встановлено, що позивачем, як платником податків, подавались документи до податкового органу з метою реалізації права на списання безнадійного податкового боргу.

Більше того, в позовній заяві позивачем зазначено, що вона не зверталась до податкового органу з цього питання, оскільки вважає, що таке списання є обов`язком податкового органу.

Суд не погоджується з такої позицією позивачки в силу наведених норм пункту 4.2 Порядку №577.

Оскільки судом не встановлено звернення позивачки з відповідним пакетом документів, необхідних для вирішення питання про списання безнадійних сум боргу, до податкового органу, то суд вважає, що заявлені позовні вимоги є передчасними, оскільки саме позивачем не дотримано процедури списання безнадійних сум боргу, а не відповідачем.

Крім того, суд зазначає, що з 24.03.2020 року і на момент розгляду справи судом є чинною ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2016 року у справі №804/6084/15 про розстрочення виконання постанови суду строком на 42 місяці шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 14053,68 грн., яка позивачкою не виконувалась, відтак, у відповідача не було підстав для самостійного списання сум боргу, і, як наслідок, відсутня протиправна бездіяльність податкового органу.

Додатково, суд роз`яснює, що податковим органом не може бути списана сума боргу, визначена позивачкою у відповідності до сум, нарахованих податковими повідомленнями-рішеннями від 18.02.2015 року за № та від 02.12.14 року за №, оскільки на протязі періоду часу з 2014 року по день розгляду справи судом, позивачкою здійснювались заходи щодо погашення сум нарахованих податкових зобов`язань з поточних платежів, що підтверджується даними інтегрованих карток ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

На підставі наведеного п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України податковим органом здійснювалось зарахування сум коштів, спрямованих на погашення поточних платежів, в рахунок сум боргу, що виникли раніше, в тому числі і на погашення податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями від 18.02.2015 року за № та від 02.12.14 року за №.

Отже, станом на день розгляду справи судом, визначена сума боргу за наведеними податковими повідомленнями-рішеннями від 18.02.2015 року за № та від 02.12.14 року за № є значно меншою, ніж заявлена позивачем, оскільки позивачем частково відбулось погашення сум боргу.

Щодо списання сум боргу за податковим повідомленням-рішенням від 18.02.2015 року за №, то суд зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення було скасовано в судовому порядку постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2015 року у справі 804/6084/15, а тому визначені цим податковим повідомленням-рішенням суми не мають статусу податкового боргу.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України складений 10 серпня 2020 року.

Суддя І.В. Юхно