Справа № 580/1038/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Черкаси

18 серпня 2020 року справа № 580/1038/20

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Остроушко Л.І.,

представника прокуратури Синецької О.Ю. (згідно довіреності),

представника Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях Гурбановій Гюдшан Немат кизи (згідно довіреності),

представника відповідача Гричаненка О.М. (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Великохутірської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватне акціонерне товариство Черкаський про визнання бездіяльності незаконною та зобов?язання вчинити дії,

встановив:

25 березня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 153, ) до Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області (19854, Черкаська область, Драбівський район, с. Великий Хутір, вул. Куниці, 10, ідентифікаційний код 34238349) в якому позивач просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття до комунальної власності територіальної громади с. Рецюківщина Драбівського району Черкаської області з державної власності об`єкту нерухомості, який перебуває на балансі ПРАТ Черкаський, а саме: 8-ми кв. житлового будинку 1974 року, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 18, с. Рецюківщина, Драбівський район, Черкаська область;

2) зобов?язати відповідача забезпечити прийняття з державної власності до комунальної територіальної громади с. Рецюківщина Драбівського району Черкаської області з державної власності об`єкту нерухомості, який перебуває на балансі ПРАТ Черкаський, а саме: 8-ми кв. житлового будинку 1974 року, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 18, с. Рецюківщина, Драбівський район, Черкаська область.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач допускає бездіяльність щодо прийняття у комунальну власність вищевказаного нерухомого майна, що суперечить інтересам держави та загрожує його руйнуванню.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.04.2020 відповідач подав суду відзив на позов, в якому зазначив, що спір є приватно-правовим і не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому просив закрити провадження у справі.

29.04.2020 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив з доводами, аналогічними позовній заяві.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 постановлено здійснювати розгляд справи № 580/1038/20 за правилами загального позовного провадження.

02.06.2020 до суду надійшли доповнення до відзиву, в яких зазначили, що 8-ми кв. житловий будинок 1974 року, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 18, с. Рецюківщина, Драбівський район, Черкаська область на даний час знаходиться у приватній власності фізичних осіб та не є державною власністю.

23.06.2020 представник позивача надав суду відповідь на доповнення до відзиву, в якому зазначив, що на час розгляду спору вищевказаний будинок перебуває у державній власності, а докази перебування його приватній власності відсутні.

24.06.2020 третя особа подала суду клопотання про розгляд справи без його участі, мотивуючи тим, що вказаний об`єкт нерухомого майна не перебуває на його балансі та судове рішення не матиме для нього юридичних наслідків.

Заслухавши думку учасників, ознайомившись із матеріалами позову, суд дійшов висновку закрити провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 21.08.2017 №05-01-4160 при створенні у процесі приватизації ВАТ Черкаський до статутного капіталу товариства залишилось на його балансі і відноситься до державної власності майно, у т.ч. 8-ми квартирний житловий будинок 1974 року за адресою: Черкаська обл., Драбівський р-н, с.Рецюківщина, вул.Центральна, буд.19. Висловлено прохання Рецюківщинській сільській раді прийняти таке майно у комунальну власність.

Крім того, Регіональним відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 16.02.2018 №05-01-1009 направлено лист про вжиття вказаних заходів.

Листом від 28.02.2020 №32/1-167вих-20 Драбівський відділ Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до відповідача із вимогою повідомити про вирішення питання щодо прийняття вищевказаного будинку у комунальну власність.

На вказаний лист відповідач повідомив, що питання прийняття у комунальну власність Великохутірської сільської ради вказаного будинку не приймалось. До об`єднання у Великохутірську ОТГ Рецюківщинська сільська рада прийняла рішення від 10.09.2018 №30-2/VII Про надання згоди на прийняття в комунальну власність 8-ми квартирних житлових будинків.

Відповідно до листа позивача від 03.03.2020 №10-12/02-1118 вищевказаний будинок не передано до комунальної власності Великохутірської ОТГ. Водночас по окремих квартирах наявні правовстановлюючі документи (свідоцтва про право власності), видані громадянам, які в них проживають.

Тому прокурор звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Вирішуючи спір суд врахував, що за змістом ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Термін суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

При визначенні компетенції адміністративний суд виходить не лише із суб`єктного складу, а із суті спору. Так, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, яку треба розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Отже, для правильного визначення підвідомчості спору має значення наявність сукупності таких ознак, як суб`єктний склад учасників і зміст спору.

В контексті викладеного суд відповідно до ч.5 ст.242 КАС України врахував висновки Великої Палати Верховного Суду (далі ВП ВС) у постанові від 26.06.2018 у справі №914/582/17 щодо правовідносин з передачі нерухомого майна із державної у комунальну власність.

ВП ВС у п.7.50. вказаного рішення зазначила, що справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника майна, а також в інших спорах, які виникають з майнових відносин приватно-правового характеру, за відповідності складу сторін спору підвідомчі господарським судам.

Також ВП ВС в постанові від 17.04.2018 у справі №815/6956/15 зазначила, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Також суд врахував, що майнові відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з ч.2 ст.2 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі ЦК України) учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Статтею 170 цього Кодексу встановлено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Отже, суб`єкти владних повноважень можуть бути учасниками приватно-правових відносин.

Відповідно до абзацу першого ч.1 ст.1 Закону України від 9 грудня 2011 року №4107-VI Про Фонд державного майна України Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Отже, оскільки заявлені позовні вимоги стосуються бездіяльності відповідача та безпосередньо направлені на набуття ним права комунальної власності, спірні обставини не стосуються порушення відповідачем прав позивача у публічно-правовій сфері. Натомість направлені на виникнення у відповідача цивільних прав (права власності). Матеріали справи свідчать, що вирішення спору також стосується права власників квартир відповідного будинку.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Припинення дії, яка порушує право та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб відповідно до пунктів 3, 10 ч.2 ст.16 ЦК України є способами захисту цивільних прав та інтересів.

Тому заявлений спір не підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Оскільки учасники спору в межах заявлених спірних правовідносин відповідають ознакам господарюючих суб`єктів, суд врахував вимоги п.6 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким саме господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права.

Отже, вказаний вище спір підвідомчий господарському суду.

Якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, пунктом 1 ч.1 ст.238 КАС України визначений обов`язок судді закрити провадження в адміністративній справі.

Тому суд дійшов висновку закрити провадження в адміністративній справі та відповідно до ч.1 ст.239 КАС України роз`яснити учасникам, що спір віднесено до юрисдикції господарського суду.

Сплачений Прокуратурою Черкаської області судовий збір згідно з платіжним дорученням від 19.03.2020 №361 на суму 4204,00грн. підлягає поверненню їй з державного бюджету у повному обсязі на підставі ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 256,295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Провадження у справі за позовом заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Великохутірської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватне акціонерне товариство Черкаський про визнання бездіяльності незаконною та зобов?язання вчинити дії, закрити.

Роз`яснити позивачу, що вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Повернути Прокуратурі Черкаської області () з Державного бюджету України сплачений судовий збір в розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні нуль копійок) сплачений відповідно до платіжного доручення №361 від 19.03.2020, яка знаходяться в матеріалах справи (а.с.69).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, однак апеляційна скарга на ухвалу суду бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.08.2020.

Суддя В.П. Тимошенко