Справа № 607/9445/20
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 Справа №607/9445/20
провадження № 2-а/607/294/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Воробель Н.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2476061 від 02 травня 2020 року,-

встановив:

позивач ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області /далі - УПП в Рівненській області/, у якому заявляє вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2476061 від 02 травня 2020 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/ та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає неправомірною, оскільки Правил дорожнього руху /далі - ПДР/ не порушував, встановлення номерного знаку у передній частині автомобіля, яким він керував, не передбачено його конструкцією, а тому експлуатація транспортного засобу без такого знака не заборонена законом. Також посилається на те, що при складенні постанови, поліцейським допущено численні порушення вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Про причини неявки не повідомив.

За даних обставин суд вважає, що розгляд справи слід провести у письмовому провадженні, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що у задоволенні позву слід відмовити, з огляду на наступне:

уповноваженою особою УПП в Рівненській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2476061 від 02 травня 2020 року, у якій зазначено, що ОСОБА_1 02 травня 2020 року о 13 год. 30 хв. 06 с., керував автомобілем «BMW Х5», р.н. НОМЕР_1 , вулицею Ст.Бандери, 32, у м. Рівне, без переднього номерного знаку, чим порушив п. 2.9 в ПДР /далі - Спірна постанова/.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Спір у даній справі виник не у зв`язку із запереченням позивачем фактичних обставин справи /керуванням ним автомобілем «BMW Х5», р.н. НОМЕР_1 , за обставин, викладених у Спірній постанові, чи наявності у цього транспортного засобу одного номерного знака, і т. ін./, /навпаки - він їх повністю визнає/, а через різне тлумачення норм закону, які регулюють правовідносини, що склались, саме тому ненадання відповідачем відзиву та доказів, про які зазначено у Спірній постанові /матеріли відеофіксації/, не мають у справі вирішального значення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. /ч. 1 ст. 7 КУпАП/

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 68 Конституції України визначено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 1.1. ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху /перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо/, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством /п.п. 1.3., 1.9. ПДР/.

Згідно з п. 2.9. /в/ ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.

Відповідно до п. 30.2 ПДР, на механічних транспортних засобах /за винятком трамваїв і тролейбусів/ і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

За порушення п. 2.9. /в/ ПДР законом встановлено адміністративну відповідальність.

Так, ч. 6 ст. 121 КУпАП визначено, зокрема, що експлуатація транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, є адміністративним правопорушенням.

З комплексного аналізу процитованих вище норм права вбачається, що саме на учасника дорожнього руху, котрим без сумніву є водій, а не на виробника, чи орган, котрий здійснює сертифікацію, покладено обов`язок забезпечити наявність у транспортному засобі, яким він керує, номерного знака, котрий відповідав би вимогам стандартів, що діють на території України.

Відсутність такого знака забороняє водію експлуатувати транспортний засіб.

Як п. 2.9 /в/ так і ч. 6 ст. 121 КУпАП носять бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлюють, а спрямовують до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

У даному випадку ними є національні стандарти.

21 грудня 2019 року Державним підприємством «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації; сертифікації та якості» винесено наказ № 465 «Про прийняття та скасування національних стандартів», яким прийнято національні стандарти з наданням чинності з 16 березня 2020 року, зокрема, ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування», на заміну ДСТУ 4278:2012 /далі ДТСУ 4278:2019/.

Цей стандарт установлює типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту, правила застосування номерних знаків, зокрема, для: транспортних засобів усіх типів, які призначено для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та підлягають державній реєстрації та обліку: автомобілів, автобусів, мопедів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, квадроциклів, трицикпів та інших прирівняних до них транспортних засобів, самохідних машин, причепів та напівпричепів, тобто поширює свою дію і на автомобіль позивача.

Так, пунктом 4.1 та 4.2 ДТСУ 4278:2019 визначено, що на автомобілях має бути два номерні знаки, які на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником.

Отже, коли мова іде про кількість номерних знаків на автомобілі то їх має бути два і ДТСУ 4278:2019 не передбачено можливості її зменшення з урахуванням конструкції транспортного засобу. На таку обставину слід звертати увагу виключно у випадку, коли визначається місце встановлення номерного знаку. Іншими словами, якщо виробник передбачив, що номерний знак повинен бути встановлений на бампері, то повісити його на решітку радіатора є порушенням національного стандарту.

В порушення п. 4.1 ДТСУ 4278:2019 на автомобілі позивача був встановлений лише один номерний знак, чого він жодним чином не заперечує. Більше того, на підтвердження цих обставин надав суду фото свого автомобіля з місця, де працівниками поліції складалась Спірна постанова.

Така обставина свідчить, що ним порушено п. 2.9. /в/ ПДР, за що його обґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, викладені у Спірній постанові факти повністю відповідають реальним обставинам справи і твердження позивача про зворотне - безпідставні.

Не бере до уваги суд і посилання позивача на порушення вимог процесуального закону, котрі були допущені при складенні Спірної постанови.

ЇЇ зміст повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та складена вона з дотриманням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Посилання позивача на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейськими, він не мав можливості заявляти клопотання, надавати докази, користуватись правовою допомогою захисника, сприймаю критично, оскільки він їх не довів, як це передбачено ч. 1 ст. 77 КАС України.

З наведених підстав суд приходить до висновку про те, що Спірну постанову слід залишити без змін, а позов - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73-77, 90, 159, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 / до Управління патрульної поліції в Рівненській області /м. Рівне, вул. Степана Бандери, 14а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646/ про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2476061 від 02 травня 2020 року, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, відповідно до пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» КАС України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 17 липня 2020 року.

Головуюча суддяН. П. Воробель