Справа № 360/2856/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2856/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" (далі - позивач, Товариство) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. від 16.07.2020 ВП № 62597669 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 16.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62597669 з примусового виконання наказу № 9/5014/969/2012 від 04.04.2016, виданого Господарським судом Луганської області, про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» загальної суми у розмірі 79 617 022,77 грн. Також, 16.07.2020 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця ВП № 62597669 у розмірі 7 961 702,27 грн.

Позивач вважає, що у приватного виконавця були відсутні підстави для стягнення основної винагороди приватного виконавця, яка визначена в оскаржуваній постанові від 16.07.2020 про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року позовна заява Товариства залишена без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 12-13).

Позивачем, у визначений ухвалою суду строк усунув недоліки позовної заяви, тому ухвалою суду від 11 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду у судове засідання на 20 серпня 2020 року. Цією ж ухвалою у відповідача витребувані належним чином засвідчені копії виконавчого провадження № 62597669 (а.с.25-26).

Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року до відповідача застосовані заходи процесуального прмусу - накладений штраф за невиконання ухвали суду 11.08.2020 в частини надання витребуваних судом документів (а.с.34-35).

У зв`язку з ненаданням витребуваних судом документів розгляд справи відкладений на 25 серпня 2020 року.

21 серпня 2020 року представником позивача додано до матеріалів справи копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2020 та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.07.2020 (а.с.49-52).

25 серпня 2020 року на електронну адресу суду від відповідача надійшли пояснення по справі (підписані ЕЦП), в яких відповідач не погодився з доводами позивача та просив відмовити у задоволенні скарги (а.с. 53-54).

В поясненнях відповідач зазначив, що винесення постанови про стягнення основної винагороди є обов`язком приватного виконавця, більш того, приватний виконавець саме одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження зобов`язаний винести постанову про стягнення основної винагороди.

З огляду на зазначене відповідач вважає свої дії законними.

У судове засідання представник позивача не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання відповідач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступні обставини справи.

ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" (ідентифікаційний код юридичної особи 33270581) зареєстровано як юридична особа 24.12.2004 за № 0000337.

На виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича перебуває наказ про примусове виконання постанови № 9/5014/969/2012, виданий 04.04.2016 Господарським судом Луганської області.

16 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаков І.М. на підставі даного судового наказу прийнято:

- постанову про відкриття виконавчого провадження № 62597669 (а.с. 5-6, 50-51);

- постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.3-4);

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.52).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403) врегульована винагорода приватного виконавця та авансування витрат виконавчого провадження.

Так, зокрема, частинами 1, 2 зазначеної статті передбачено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Частиною третьою статті 31 Закону № 1403 визначено, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 31 Закону № 1403 визначено, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до частини сьомої статті 31 Закону № 1403 приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд погоджується з доводами відповідача, що винесення постанови про стягнення основної винагороди є обов`язком приватного виконавця.

Однак, частина сьома статті 31 Закону № 1403 також визначає, що повинно бути зазначенов постанові про стягнення основної винагороди:

- розрахунок основної винагороди;

- порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від від 08 вересня 2016 року № 643 затверджений Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок № 643).

Пунктом 19 Порядком № 643 визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

З аналізу зазначених норм вбачається, що підставою для стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків є забезпечення повного або часткового виконання виконавчого документа майнового характеру, яке стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Тобто, за своїм призначенням основна винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд від 03.03.2020 по справі № 260/801/19.

Ознайомившись зі змістом оскаржуваної позивачем постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 16.07.2020 за ВП № 62597669, судом встановлено, що відповідачем наведений розрахунок сновної винагороди на підставі постанови КМУ від 08 вересня 2016 року № 643.

При цьому, оскаржувана постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 16.07.2020 за ВП № 62597669 не містить у собі визначення порядку стягнення основної винагороди приватного виконавця, як то вимагає ч. 7 ст. 31 Закону № 1403, а містить у собі саме вимогу про стягнення конкретної суми основної винагороди у розмірі 7961702,27 грн.

Також суд зазначає, що п. 4 оскаржуваної постанови визначено, що постанова про стягнення з боржника основної винагороди є виконавчим документом та підлягає пред`явленню до примусового виконання в строк та у порядок, встановлений законом, що у свою чергу підтверджує передчасне стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця саме у розмірі 7961702,27 грн. без вчинення заходів примусового виконання рішення та повного або часткового виконання рішення.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що відповідачем передчасно визначено суму стягнення основної суми винагороди у розмірі 7961702,27 грн. та не зазначення у оскаржуваній постанови порядоку стягнення основної винагороди приватного виконавця, а тому наявні підстави для скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 16.07.2020 за ВП № 62597669.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 93232 від 22.07.2020 (а.с.16), судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича в інтересах Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про стягнення стягнення з боржника основної винагороди від 16.07.2020 за ВП № 62597669.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, ) з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 25/2, офіс 2, ІПН: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Ірметова