Справа № 607/9583/20
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 Справа №607/9583/20

Провадження №2а/607/296/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

при секретарі с/з Нюні Н.А.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кондрат Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Тернопіль адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №540133 від 30 травня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №540133 від 30 травня 2020 року, якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. Мотивуючи його тим, що з вказаною постановою не згідний, оскільки 30 травня 2020 року близько 13 год. 55 хв., він рухався транспортним засобом марки «Шкода Суперб» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. Глибока. Побачивши позаду синій сигнал мигалки поліцейського автомобіля, він здійснив зупинку т/з для надання переваги, однак поліцейський автомобіль також зупинився. До автомобіля підійшов поліцейський Мартинюк А.В. та зобов`язав надати документи, що було і виконано. Після цього поліцейський вказав на порушення вимог дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч» по вул. Б.Хмельницького в м. Тернополі. На такі звинувачення, він пояснив, що не порушував вимоги дорожнього знаку по вул. Хмельницього. На його вимогу поліцейський представив відеозапис на якому зображено транспортний засіб невідомої марки з невідомим номерним знаком, що здійснює поворот ліворуч на перехресті. На пряме запитання, чи є сумніви в тому, що це саме автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , поліцейський вказав, що є сумніви, але він зобов`язаний винести постанову.

Дії поліцейського щодо винесення постанови є невірними, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв, про що вказував поліцейському, а отже безпідставно, без належних на це причин притягнутий до відповідальності. Враховуючи викладене, позивач просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 доводи позовної заяви підтримав та наполягав на її задоволенні. Він був безпідставно зупинений поліцейським, так як правил дорожнього руху не порушував, докази вчинення якого відсутні.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов у якому зазначено, що вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. ОСОБА_1 30 травня 2020 року о 13 год. 55 хв., керуючи автомобілем Skoda Superb, з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Б. Хмельницького не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, а також продемонстровано відеодокази на підтвердження факту вчинення правопорушення. Згідно ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, позивачу повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Після чого, поліцейськими позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, положення ст. 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП. Інспектором патрульної поліції встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем на місці вчинення правопорушення не надано, постанова винесена згідно ст. 258 КУпАП. Відповідно до ст. 245 КУпАП інспектором було вжито всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, прийнято до уваги усні пояснення позивача. Після розгляду справи позивача ознайомлено з змістом оскаржуваної постанови та надано копію постанови.

В судовому засіданні представник відповідача Кондрат Л.Р., щодо задоволення позовних вимог заперечила та просить в такому позові відмовити, з підстав викладених у відзиві. На відео, долученому до відзиву, чітко зазначено дату та час вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши відеозаписи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №540133 від 30 травня 2020 року, ОСОБА_1 30 травня 2020 року о 13 год. 55 хв., керуючи автомобілем Skoda Superb, з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Б. Хмельницького не виконав вимог дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч в сторону вул. С.Бандери, чим порушив п. 8.4. г Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року (зі змінами та доповненнями) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 4 «наказові знаки» розділу 33 ПДР України - дорожній знак 4.2 показує «Рух праворуч».

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог, в тому числі дорожніх знаків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом досліджено відеофайли з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано розгляд поліцейським справи про адміністративне правопорушення; з таких не вбачається, що саме водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Superb», з номерним знаком НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. Хмельницького-Бандери порушив вимоги дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч».

Інші докази, які б доводили обставини, викладені в оскаржуваній постанові, в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Таким чином, в досліджених судом доказах не знайшло свого підтвердження - факт порушення з боку позивача п. 8.4 г Правил дорожнього руху України та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, разом з тим, рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Тому, суд приходить до висновку, та погоджується з доводами позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор не повно з`ясував обставини справи, а саме не обґрунтував своє рішення належними та допустимими доказами, тобто постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та підлягає скасуванню.

Крім цього, згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наданих позивачем доказів вбачається, що витрати по сплаті судового збору складають 420 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 23 червня 2020 року.

Враховуючи, що витрати по сплаті судового збору позивачем документально підтверджені, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування понесених судових витрат ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 268-270, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №540133 від 30 травня 2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №540133 від 30 травня 2020 року та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову у розмірі 420 грн. (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна