Справа № 200/3336/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року справа №200/3336/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідач Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 р. у справі № 200/3336/20-а (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, УПФУ), в якій просив: визнати протиправними дій щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії за вислугу років згідно ст. ст. 50-1, 86 Закону України "Про прокуратуру" та зобов`язання здійснити з 05.11.2019 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі документів, доданих до позовної заяви, документів пенсійної справи, довідки Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку, звітності, внутрішнього контролю та аудиту Генеральної прокуратури України від 05.11.2019 року за №18-177 зп та у відповідності до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, що діяла на час призначення пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження її максимального (граничного) розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 05.11.2019 за №18-177 зп.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року позовні вимоги задоволені частково, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької №100 від 20 березня 2020 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років; зобов`язав Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 у 2005 році пенсії за вислугою років на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року, яка діяла на момент призначення пенсії, виходячи із розміру 90 % від суми заробітної плати, визначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 05 листопада 2019 року № 18-177зп, починаючи з 01 листопада 2019 року, без обмеження граничного розміру пенсії; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 672 гривні 64 копійки. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Відповідач, з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначено, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність, а наявність Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 не змінює правового регулювання правовідносин до дня його ухвалення, тому не має правових підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії за вислугу років з 05.11.2019. Крім того, максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, тому відповідач не має законних підстав для виплати пенсії у більшому, ніж обмеженому Законом розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Маріупольському ОУПФУ Донецької області, з 24.03.2005 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (а. с. 23-28).

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач з 25.11.2019 звільнений з посади, яку обіймав, на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 29-34).

30 вересня 2019 року позивач звернувся до Маріупольського ОУ ПФУ з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (а.с. 134).

Маріупольське УПФУ листом від 22 жовтня 2019 року № 1407/В-07-01-04 повідомило позивача, що його заява від 30.09.2019 не буде розглядатись як заява на перерахунок пенсії, оскільки, по-перше, позивачем порушені вимоги п.1.5 та п.2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (заява не по формі, копія паспорта не посвідчена нотаріально), по-друге, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про прокуратуру" не перераховуються, так як порядок перерахунку ще не визначено Кабінетом Міністрів України (а.с. 20).

21 листопада 2019 року позивач звернувся до Маріупольського УПФУ з заявою про перехід на інший вид пенсії (а.с. 45).

Маріупольське УПФУ рішенням №255 від 27.11.2019 відмовило позивачу у перерахунку пенсії, оскільки право на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсіонер набуде з 07.10.2020, а на теперішній час позивач отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з 24.03.2005 (а.с. 21).

04 лютого 2020 року позивач звернувся до Маріупольського УПФУ з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років по заробітній платі (а.с. 44).

Відповідач листом від 06.02.2020 року №3095/34-1/05 повідомив позивача, що розгляд заяви відкладено у зв`язку з очікуванням роз`яснень (а.с. 22).

20 березня 2020 року відповідачем прийнято рішення №100 про відмову позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років з посиланням на те, що згідно даних Довідки №177 від 05.11.2019, заявник продовжує працювати в органах прокуратури, ОСОБА_1 набуде право на перерахунок пенсії у разі прийняття відповідного нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури або зміни після 13.12.2019 показників, що впливають на збільшення заробітної плати (призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня, збільшенням розміру складових заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки). За таких обставин, вирішено відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років з урахуванням даних Довідки від 05.11.2019 №177, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" та Рішення Другого сенату Конституційного суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року (а.с. 87).

Суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні позову, дійшов до висновку про відсутність протиправності в діях відповідача під час здійснення ним перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 50-1 Закону України ,,Про прокуратуру від 05 листопада 1991 року № 1789-XІІ (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до приписів ч. 12 статті 50-1 Закону № 1789-XІІ (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Законом України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI до статті 50-1 Закону № 1789-XІІ внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Положення ст. 50-1 № 1789-XІІ щодо підстав та порядку призначення та перерахунку пенсій прокурорам змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VI не зазнали. Відбулась лише зміна порядкового номеру частин статті, що регламентували вказаний порядок та підстави.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ ,,Прикінцеві та перехідні положення Закону від 08.07.2011 № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України від 02.03.2015 № 213- VII внесені зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ, а саме частиною 15 цієї статті визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

14.10.2014 прийнятий новий Закон України ,,Про прокуратуру № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону від 14.10.2014 № 1697-VII попередній Закон від 05.11.1991 № 1789-XІІ із змінами, частково втратив чинність, крім, зокрема, частин 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ.

За положенням ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII (в первинній редакції), пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

У подальшому Законом №76-VІІІ у частинах 2 та 5 ст. 86 Закону № 1697-VII цифри "70" замінено цифрами "60".

Також, абзацом 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII було передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана редакція абзацу 6 ч. 15 ст. 86 Закону України ,,Про прокуратуру № 1697-VII викладена внаслідок внесення змін згідно із Законом України від 24.12.2015 № 911- VIIІ ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 01.01.2016 .

При цьому, згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIIІ дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 1 січня 2016 року.

Позивачу пенсія за вислугою років призначена у 2005 році у порядку та на підставі частини 1 та 12 ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Таким чином, суд вважає, що новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами від 02.03.2015 № 213- VII, від 28.12.2014 № 76-VIII та від 14.10.2014 № 1697-VII, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст. 50-1 Закону № 1789-XІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).

Отже, передбачені вищенаведеними нормами законів №1697-VII та №3668-VI обмеження пенсій максимальним розміром застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, в той же час як встановив суд, пенсія позивачу вперше призначена ще у 2005 році.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 15.04.2019 у справі №127/4270/17, від 15.05.2019 у справі № 554/4191/17 та від 30.10.2019 у справі №826/17744/17.

Відтак, у даному випадку до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії.

Також, суд зазначає, що ч.1 ст.50-1 Закону № 1789-XІІ та ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII регулюють порядок та визначення розміру пенсії при її призначенні, а не при перерахунку раніше призначеної пенсії.

При цьому, процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені зміни до ч.1 ст.50-1 Закону № 1789-XІІ та ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

З урахуванням викладеного, при перерахунку пенсії позивача відповідно до ст.50-1 Закону № 1789-XІІ та ст. 86 Закону № 1697-VII відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.1 ст.50-1 Закону № 1789-XІІ або ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VII, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Таким чином, відсотковий розмір пенсії позивача визначений на момент призначення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону №2262-ХІІ , при подальшому перерахунку пенсії у тому числі на підставі Закону № 1697-VII, не змінюється, та визначається виходячи із розміру 90 % від суми заробітної плати та до розміру пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії.

Щодо порядку перерахунку пенсії суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 17 статті 50-1 Закону № 1789-XІІ (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Тобто, станом на час призначення позивачу пенсії порядок та підстави перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч. 12 та 17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ та відповідно застосовувались до позивача у діючій редакції.

У подальшому, згідно з частинами 13, 18 ст. 50-1 № 1789-XІІ (в редакції Закону № 3668-VI) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий період може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ (далі - Закон №76-VІІІ) до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Як зазначалось, 14.10.2014 прийнятий новий Закон України «Про прокуратуру» № № 1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 та за яким Закон від 05.11.1991 № 1789-XІІ частково втратив чинність, крім частин 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1.

Відповідно до ч.20 ст. 86 Закону № 1697-VII (в первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VІІ в редакції Закону №76-VІІІ, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 № 76-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, у тому числі щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Однак, Кабінетом Міністрів України не прийнято жодного нормативно-правового акту, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено ч. 18 ст. 50-1 Закону від 05.11.1991 № 1789-XІІ , а потім - ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII (зі змінами згідно Закону від 28.12.2014 № 76-VIII ) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.

Аналогічні правові висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі № 127/11766/16-а, від 14.02.2018 по справі № 569/5531/16-а, від 22.08.2018 по справі № 754/15912/16-а.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України також установив наступний порядок виконання свого Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення по справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019, є втрата чинності з 13.12.2019 норм ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій за Законом №1697-VІІ.

Судом встановлено, що позивач звернувся у лютому 2020 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії після ухвалення рішення Конституційним Судом України, втім останній відмовив у здійсненні такого перерахунку з огляду на відсутність порядку проведення перерахунку пенсій.

Закон від 14.10.2014 № 1697-VII з 13.12.2019 не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України. Натомість підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Крім того, постановою від 11 грудня 2019 року № 1155 ,,Про умови оплати праці прокурорів Кабінет Міністрів України затвердив схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур; надав право керівникам органів прокуратури в межах установленого фонду оплати праці установлювати прокурорам посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів; надбавку за інтенсивність праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 100 відсотків посадового окладу; щомісячну надбавку за вислугу років за наявності стажу роботи; надбавку за виконання обов`язків тимчасово відсутнього прокурора, що перебуває на адміністративній посаді, або за вакантною адміністративною посадою; надбавку до посадових окладів державних експертів з питань таємниць та фахівців, які залучаються до підготовки рішень та висновків державних експертів з питань таємниць, у розмірі та порядку, що визначені законодавством; компенсацію за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці тощо.

Пунктами 6 та 7 постанови було встановлено, що для прокурорів, умови оплати праці яких затверджені цією постановою, не застосовуються умови оплати праці працівників органів прокуратури, затверджені постановою Кабінет Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 ,,Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури та зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України Про прокуратуру.

Пунктом 3 розділу II ,, Прикінцеві та перехідні положення Закону України ,,Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади, щодо визначення розмірів посадових окладів та інших складових оплати праці, грошового забезпечення працівників правоохоронних та інших органів державної влади від 20 грудня 2019 року № 422-IX установлено, що з 1 січня 2020 року норми і положення законів України, якими визначені розміри посадових окладів та інших складових оплати праці, грошового забезпечення працівників державних органів, крім Апарату Верховної Ради України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Вищого антикорупційного суду, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Національного агентства з питань запобігання корупції, Рахункової палати та членів Центральної виборчої комісії, застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Конституційний суд України 26 березня 2020 року ухвалив Рішення щодо відповідності Конституції окремого положення п.26 розділу VI ,,Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України.

Конституційний Суд визнав неконституційним вказане окреме положення і вказав що заробітна плата прокурорів в розумінні статті 131-1 Основного Закону має визначатись виключно законом. Наділення Кабінету Міністрів повноваженнями встановлювати порядок і розміри заробітної плати прокурора запроваджує відмінне від статті 81 Закону нормативне регулювання заробітної плати прокурора.

Відтак Конституційний Суд вказав, що оскаржувані положення Кодексу спричиняють юридичну невизначеність при застосуванні Кодексу та Закону, отже суперечать принципу верховенства права передбаченого статтею 8 Конституції України.

Отже, суд вважає, що позивач у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року у справі №7-р(ІІ)2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Враховуючи наведене, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень ч. 20 ст. 86 Закону з 13 грудня 2019 року. При цьому таке право пов`язане з відновленням передньої редакції відповідної норми, яка і надала право на такий перерахунок.

Суд не приймає до уваги доводи апелянта, що у позивача не виникало права на перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1697-VII, у зв`язку з тим, що змін розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13.12.2019 не відбулося, оскільки діючою редакції ч.20 ст.86 Закону встановлено залежність розміру пенсії за вислуги років прокурорам, від розміру заробітної плати працюючих на відповідних посадах прокурорах. Ця залежність пряма, і не пов`язується з прийняттям будь-яких окремих рішень після відновлення редакції ч.20 ст.86 Закону, оскільки таке право пов`язане з відновленням передньої редакції норми, яка і надала право на такий перерахунок.

При цьому, на час звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років по заробітній платі від 04 лютого 2020 року, перерахунок призначеної працівникам прокуратури пенсії здійснюється на підставі та у відповідності до ст. 86 Закону № 1697-VII в редакції визначеної рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019, а не відповідно до статті 50-1 Закону від 05.11.1991 № 1789-XІІ, як помилково дійшов до висновку суд першої інстанції. Отже, зобов`язання суду першої інстанції про проведення обчислення пенсії в розмірі, встановленому ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року є необґрунтованими та такими, що суперечить чинному законодавству.

Крім того, підстав для перерахунку з 05.11.2019 суд не вбачає, оскільки позивач до відповідача з відповідною заявою не звертався та положення ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України втратили чинності з 13.12.2019.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років з 01 листопада 2019 року на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року та довідки Генеральної прокуратури України від 05 листопада 2019 року № 18-177зп, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в зазначеній частині саме з 13.12.2019 року - дати ухвалення рішення Конституційним Судом України, яким визнана неконституційною норма частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 р. у справі № 200/3336/20-а - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 р. у справі № 200/3336/20-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасував рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької №100 від 20 березня 2020 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років на підставі статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької здійснити ОСОБА_1 з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 «Про прокуратуру» № 1697-VII в розмірі 90% від суми усіх складових заробітку визначених у довідці Генеральної прокуратури України від 05 листопада 2019 року № 18-177зп, без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Зелінського, буд. 27 а, м. Маріуполь, Донецька область, 87548, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійки.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати підписання та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 25 серпня 2020 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко