Справа № 420/7230/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/7230/19
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, зобов`язання здійснити перерахунок підвищення посадового окладу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області № 36/2019-КР від 13.03.2019 року «Про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення інспектора з питань роботи виконкому Трояндівської сільської ради - ОСОБА_1 »;

- поновити позивача на посаді інспектора з питань роботи виконавчого комітету Трояндівської сільської ради з 13.03.2019 року;

- зобов`язати відповідача відповідно до постанови КМУ від 09.03.2006 року № 268 здійснити перерахунок підвищення посадового окладу інспектора з питань роботи виконкому Трояндівської сільської ради;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за період з 13.03.2019 року по день винесення судового рішення про поновлення на роботі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, зобов`язання здійснити перерахунок підвищення посадового окладу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції зазначив, що не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. В той же час, вказаних обставин судом не встановлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм процесуального права.

Згідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частин першої, п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У пункті 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з частинами першою, другою статті 123 КАС України в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, законодавством регламентовано спеціальний місячний строк оскарження до суду рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах щодо проходження публічної служби, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом судового оскарження в цій справі є питання щодо визнання протиправним та скасування розпорядження (відповідні дії та бездіяльність відповідача) та поновлення на посаді, зобов`язання здійснити перерахунок підвищення посадового окладу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (як похідне).

Разом з тим, з дати, яку позивач зазначає днем, коли позивач повинен був дізнатися про порушення його права, а саме 14.03.2019 року, до дати його звернення до суду з цим позовом - 02.12.2019 року, тобто місячний строк, регламентований частиною п`ятою статті 122 КАС України, сплив.

При цьому, жодних поважних причин, які б об`єктивно унеможливили своєчасне подання позовної заяви у межах місячного строку на виконання вимог наведеної процесуальної норми, позивачем не зазначено і будь-яких доказів суду не надано.

Доводи апелянта про те, що він пропустив строк звернення до суду з цим позовом з поважних причин, оскільки вважає, що оскільки він отримував заробітну плату 26.06.2019 року а тому у розумінні ст. 122 КАС України не є пропущеним, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що не підтверджують наявності поважних причин пропуску ним спеціального місячного строку звернення до суду з цим позовом.

Твердження апелянта про те, що він звертався до Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області 04.10.2019 року із заявою про надання структури розрахунку коштів при звільненні, що, на його думку свідчить про невирішеність питання щодо його звільнення суд апеляційної інстанції вважає також необґрунтованими, оскільки це не призводить до відновлення його прав, а також не вказує на наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, а навпаки - підтверджують, що позивач, ще у жовтні остаточно переконавшись у порушенні відповідачем його прав, звернувся до суду на їх захист лише через в грудні 2019 року.

Аналізуючи ці та всі інші доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що в рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н.В.