Справа № 847вр-20/160
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 серпня 2020 року Справа №847вр-20/160

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в м.Дніпрі матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони у виконавчому провадженні №57755107 з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною за №4868 від 14.09.2018 р.,-

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну стягувача у виконавчому провадженні №57755107 з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною за №4868 від 14.09.2018 р.

У даній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» просить суд замінити у виконавчому провадженні №57755107 з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною за №4868 від 14.09.2018 р. про стягнення із Боржника, яким є: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) заборгованості на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРСОЦБАНК" (, адреса місця знаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 01001) сторону виконавчого провадження - Стягувана: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСОЦБАНК" (, адреса місця знаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 01001) на його правонаступника -Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ" (, адреса місця знаходження: вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, м. Київ, 04655), згідно ст. 287, ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. ст. 1, 3, 15, 74 Закону України "Про виконавче провадження".

У зв`язку з автоматизованим розподілом вищезазначену заяву передано для розгляду судді Боженко Н.В.

Отже, зі змісту вищезазначеної заяви слідує, що заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні №57755107 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни за №4868 від 14.09.2018 р.

При вирішенні питання щодо прийняття даної заяви до свого провадження та призначення її до розгляду, суд виходить з наступного.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження.

Звернення до адміністративного суду реалізовується шляхом пред`явлення відповідного адміністративного позову, відкриття провадження у адміністративній справі та прийняттям адміністративним судом рішення, яке після набрання законної сили, підлягає примусовому виконанню шляхом видачі виконавчого листа та пред`явлення його до примусового виконання.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України регламентовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, відповідно до частини 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що положення статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України щодо заміни сторони виконавчого провадження застосовуються лише у разі, якщо таке виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення, прийнятого у відповідній адміністративній справі, яке набрало законної сили та за яким видано виконавчий лист.

Разом з тим, частиною 1 статті 442 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами частини 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що в порядку цивільного судочинства передбачена можливість заміни сторони виконавчого провадження не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.

Як видно зі змісту заяви про заміну сторони її правонаступником, заявник просить відповідно до статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України замінити стягувача по виконавчому напису приватного нотаріусу.

За таких обставин, питання щодо заміни сторони її правонаступником щодо заміни стягувача по виконавчому напису приватного нотаріуса не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено лише вирішення питань, пов`язаних саме з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тоді як питання щодо заміни сторони виконавчому написі нотаріуса підлягає вирішенню за нормами частини 2 статті 446 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому, посилання заявника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 р. у справі №826/7941/17 є безпідставними, оскільки в цій справі спір вирішувався за нормами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка була чинною до 15 грудня 2017 р. і стаття 264 якого (на відміну від статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції з 15 грудня 2017 р.) не містила застереження про подання заяви до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Одночасно і Цивільний процесуальний кодекс України в редакції до 15 грудня 2017 р. не містив норми, аналогічній ч. 2 ст. 446, яка діє з 15 грудня 2017 р.

Відповідно суд не може враховувати посилання на положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 74 Закон України «Про виконавче провадження», оскільки ними регулюються питання оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби чи приватних виконавців, а не питання заміни сторони у виконавчому провадженні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса з 15 грудня 2017 року віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З урахуванням вказаних вище правових норм, оскільки статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено вирішення адміністративними судами питання про заміну сторони у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку із чим слід дійти до висновку про повернення заяви без розгляду на підставі статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України як такої, що є безпідставною та необґрунтованою.

Слід звернути увагу на складову, закріплену у статті 6 Конвенції - вимогу щодо законності суду, тобто суду, встановленого законом. Це поняття включає організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції) складову. Порушення під час визначення юрисдикції суду безумовно призводить до порушення права на справедливий суд.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 167, 243, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про заміну сторони виконавчого провадження №57755107 з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити заявнику разом з оригіналом заяви та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко