Справа № 640/5418/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року м. Київ № 640/5418/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про визнання протиправною постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про стягнення виконавчого збору від 27.02.2019 № 33332636, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохіним О.П.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що спірні постанови суперечать Закону України «Про виконавче провадження», розміри сум стягнень за спірними постановами є необґрунтованими та безпідставними, надіслані на адресу Позивача вказані постанови з порушенням встановленого законом строку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 11 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/5418/19, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну та наявні у нього докази, що стосуються спору.

До суду не надходило жодних письмових пояснень чи відзиву на позовну заяву, з боку відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 2-3036/11 стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість в сумі 16 916 655,63 грн., що еквівалентно 2 123 953,90 дол. США.

На виконання даного рішення суду 01.02.2012 року Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-3036/11.

09.07.2012 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 33332636 по виконанню виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва від 01.02.2012 по справі № 2-3036/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість в сумі 16 916 655,63 грн., що еквівалентно 2 123 953,90 дол. США.

30.08.2012 державним виконавцем Рагімовою А.Н. винесено Постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору № 33332636.

В подальшому стягувач ПАТ «Сведбанк» змінив свою назву на ПАТ «ОМЕГА БАНК». Згідно постанови державного виконавця від 09.09.2013 змінено назву стягувача з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «ОМЕГА БАНК».

05.07.2018 Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 33332636 про передачу виконавчого провадження дане виконавче провадження передано для подальшого виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

16.08.2018 Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коломойцева К.В. про прийняття виконавчого провадження, виконавче провадження №33332636 по виконанню виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва від 01.02.2012 по справі № 2-3036/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОМЕГА БАНК» заборгованість в сумі 16 916 655,63 грн., що еквівалентно 2 123 953,90 дол. США прийнято до свого провадження.

На підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 25.07.2017 №760/9687/17-ц, державним виконавцем 03.12.2018 винесено Постанову про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 33332636 з ПАТ «ОМЕГА БАНК» на ТОВ «Базальт-6».

На підставі заяви ТОВ «Базальт-6» від 25.01.2019 про повернення виконавчого документа без виконання, виконавчий лист Солом`янського районного суду м. Києва від 01.02.2012 по справі № 2-3036/11 повернуто без виконання, про що державним виконавцем 25.02.2019 винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу № 33332636.

Згідно п.2 резолютивної частини Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.02.2019, Постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 30.08.2012 № 33332636 виведено в окреме виконавче провадження.

В подальшому, 27.02.2019, державним виконавцем винесено Постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору № 33332636.

28.02.2019 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №58500961 по виконанню Постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 27.02.2019 № 33332636.

Постанова про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 27.02.2019 №33332636 здана на відділення Укрпошти для відправлення на адресу позивача також 11.03.2019 та отримана позивачем 19.03.2019, що підтверджується конвертом та інформацією про відстеження відправлення.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2019 №58500961 по виконанню Постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 27.02.2019 № 33332636, здана на відділення Укрпошти для відправлення на адресу позивача 11.03.2019 та отримана 19.03.2019, що підтверджується конвертом та інформацією про відстеження відправлення.

Незгода з підставами винесення постанови обумовила позивача звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши надані позивачем докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини суд зазначає таке.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 зазначеного Закону примусовому виконанню підлягають рішення, у тому числі на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» наведено підстави для закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обов`язків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її добровільного невиконання, виконується примусово в установленому Законом порядку шляхом накладення стягнення на заробітну плату, інші види доходів боржника чи на його майно. Здійснення витрат по виконанню теж пов`язане з примусовим (не добровільним) виконанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, виходячи із системного аналізу зазначеної норми закону, державний виконавець може винести постанову про стягнення виконавчого збору, зокрема, якщо у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону не було стягнуто з боржника виконавчий збір, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень.

Згідно з п. 1, 2 розділу VI зазначеної інструкції фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №554.

Витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5 визначено види та розміри витрат виконавчого провадження.

З огляду на те, що стягувачем відкликано виконавчий документ без виконання, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору.

Разом з тим, суд зазначає, що винесення державним виконавцем 27.02.2019 оскаржуваної Постанови про стягнення виконавчого збору № 33332636, враховуючи виділення в окреме виконавче провадження Постанови про стягнення виконавчого збору від 30.08.2012 № 33332636, призводить до подвійного стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32, ) про визнання протиправною постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про стягнення виконавчого збору від 27.02.2019 № 33332636, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шатохіним О.П.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 9605,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України

Суддя І.А. Качур