Справа № 640/16416/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м. Київ № 640/16416/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання дій протиправними та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить: визнати дії заступника Начальника відділу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андросович Наталії Василівни щодо винесення постанови від 05 лютого 2020 року у виконавчому провадженні № 48111055 про стягнення виконавчого збору у розмірі 186 186 грн 67 коп. протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стягнення виконавчого збору від 05 лютого 2020 року у виконавчому провадженні № 48111055.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем рішення Шевченківського районного суду міста Києва по справі №761/31846/14 від 19 січня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» заборгованості в розмірі 1 860 039,79 грн. виконано не було, отже відсутні підстави, визначені Законом України «Про виконавче провадження», для стягнення виконавчого збору в сумі 10% від суми, що належить до стягнення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позов представник відповідача вказує, що оскаржувану постанову від 05 лютого 2020 року у виконавчому провадженні № 48111055 прийнято відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13 липня 2015 року відкрито виконавче провадження № 48111055 з примусового виконання виконавчого листа № 761/31846/14-ц, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 15 червня 2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 1 860 039,79 грн. та судовий збір по 1827,00 грн. з кожного.

13 липня 2015 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, направлено до ДАІ у м. Києві до виконання, сторонам до відома.

14 липня 2015 року державним виконавцем направлено запити до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у м. Києві, в електронній формі направлено запити до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 липня 2015 року накладено арешт на рухоме майно боржника згідно витягу про реєстрацію в ДРОРМ.

Згідно Інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно від 22 липня 2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано гаражний бокс ( гараж НОМЕР_1) в Оболонському районі м. Києва в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів.

Згідно заяви стягувача, яка надійшла до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 17 серпня 2015 року. ОСОБА_1 є власником іменних акцій в кількості 521 658 штук в Публічному акціонерному товаристві «ПАКЕТ» на загальну суму 130414,50 грн.

26 серпня 2015 року відповідачем винесено постанову про розшук майна боржника та направлено до УДАІ для виконання.

До відповідача 02 вересня 2015 року надійшла заява стягувача щодо накладення арешту на вищезазначені акції боржника (позивача).

Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у м. Києві від 09 вересня 2015 року боржниця зареєстрована за адресою: в АДРЕСА_1 .

09 вересня 2015 року державним виконавцем направлено запит до Національного депозитарію України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

11 вересня 2015 року до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заяви стягувача з копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,04 гектарів, яка знаходиться в СТ « Текс» за адресою: с. Шибене, Бородянського району, Київської області, заява стягувача про направлення постанови про арешт коштів до банківських установ, заява з вимогою звернутися до суду з поданням про визначенням частки ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 , якою спільно володіє боржник.

02 лютого 2016 року до відповідача надійшла заява стягувача про звернення стягнення на вищезазначений гаражний бокс.

03 лютого 2016 року держаним виконавцем винесено постанову про проведення доручення на проведення виконавчих дій та надано представнику стягувача для направлення до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва для проведення опису гаражного боксу та Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва для проведення опису акцій. Також цього ж дня відповідачем зроблено запити до банківських установ для надання інформації щодо відкритих рахунків у боржника. Згідно відповідей з банківських установ відкритих рахунків у боржника не має.

Згідно листа Центрального відділу державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві шлюбів від 04 березня 2016 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3

21 квітня 2016 року надійшла відповідь з Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва про неможливість виконання постанови так як державним виконавцем не надано повну інформацію для проведення опису акцій.

05 липня 2016 року до відповідача надійшов акт опису та арешту майна з Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва, відповідно до якого проведено опис гаражного боксу ( гараж НОМЕР_1) в Оболонському районі, м. Києва.

29 листопада 2016 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника, яку направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фондова компанія «Трансферт» де фактично обліковуються акції.

21 лютого 2017 року відповідачем винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.

11 серпня 2017 року до відповідача надійшов висновок про вартість майна щодо гаражного боксу ( гараж НОМЕР_1) в Оболонському районі м. Києва, вартість якого становить 77 648,00 грн.

14 серпня 2017 року висновок про вартість майна направлено сторонам для. Ознайомлення. Також, 14 вересня 2017 року направлено пакет документів до Державного підприємства « Сетам» для подальшої реалізації гаражного боксу.

За результатами проведених торгів майна, відповідно до Протоколу № 303142, гаражний бокс було реалізовано, а кошти в сумі 51636,30 грн. перераховані на депозитних рахунок відповідача.

Відповідно до платіжного доручення №719 від 22 січня 2018 року кошти в сумі 46022,67 грн. перераховані на реквізити стягувача.

17 січня 2018 року відповідачем направлено постанову про доручення на проведення виконавчих дій щодо проведення опису земельної ділянки площею 0,04 гектарів, яка знаходиться в СТ «Текс» за адресою: с. Шибене, Бородянського району, Київської області.

11 травня 2018 року надійшла постанова про опис та арешт майна від 07 травня 2018 року Бородянського районного відділу державної виконавчої служби.

В зв`язку з тим, що станом на 08 червня 2018 року до Відділу не надійшов висновок щодо вартості майна, а саме іменних акцій в кількості 521658 грн. відповідачем направлено вимогу на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю « Українська експертна група».

03 липня 2018 року до відповідача надійшов висновок вартості іменних акцій, яка становить 83 128,0 грн.

30 вересня 2019 року на адресу відповідача надійшов лист від Фондової біржі «ПФТС» щодо можливості проведення реалізації на фондовій біржі вищезазначених простих іменних акцій.

У зв`язку з цим державним виконавцем 04 жовтня 2019 року винесено постанову про призначення експерта та пакет направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» для виготовлення Звіту вартості майна.

31 січня 2020 року до відповідача надійшла заява представника стягувана AT «Кредит Європа банк» щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання.

05 лютого 2020 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою знято арешт з коштів боржника.

Також, постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 лютого 2020 року стягнуто з боржника (позивача) виконавчий збір в сумі 186 186,67 грн.

Незгода позивача із вказаними діями відповідача слугувала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон, в редакції чинній станом на час прийняття оскаржуваної постанови), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 27 Закону визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Згідно з частинами 2, 4 статті 27 Закону, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до частини 3 статті 40 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, у разі закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження. Тобто, така постанова виноситься після закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про стягнення з позивача виконавчого збору винесена державним виконавцем в один день із постановою про закінчення виконавчого провадження, що не суперечить наведеним вище положенням частини 3 статті 40 Закону.

Суд зауважує, що доводи позивача про те, що відповідачем не було вчинено виконавчих дій у виконавчому провадженні №48111055 спростовано наявними матеріалами справи.

Одночасно суд вважає безпідставним посилання позивача на стягнення з неї основної винагороди приватного виконавця як на підставу для скасування постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця не є тотожними поняттями.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв згідно названих норм Закону в редакції, чинній станом на час прийняття такої постанови.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування виконав та довів правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення», Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко