Справа № 489/3323/20
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3323/20
Номер провадження 2-а/489/259/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрала поліції Вікентьєва Сергія Миколайовича (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАМ № 2717638 від 21.06.2020 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

встановив

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В подальшому позивач подав клопотання про забезпечення позову згідно якого просить винести окрему ухвалу про зупинення дії постанови ЕАМ № 2717638 від 21.06.2020 до винесення рішення у справі.

Доводи клопотання обґрунтовані тим, що, як вважає позивач невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу може істотно ускладнити виконання рішення суду, зробить неможливим ефективність захисту прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи клопотання про забезпечення позову, суд вважає клопотання таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Види забезпечення адміністративного позову визначені статтею 151 КАС України, частиною 1 якої встановлено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд вживає певні заходи щодо охорони прав та свобод позивача.

Відповідно до частини 5 статті 151 КАСУ Країни зупинення дії нормативно -правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову. Суд також враховує співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Крім того, суд звертає увагу, що за загальними правилами норм чинного законодавства дія рішення органу владних повноважень зупиняється у разі його судового оскарження (ст. 291 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов наданий до суду 20.07.2020, ухвала про відкриття провадження у справі постановлена 05.08.2020 та 10.08.2020 направлена сторонам у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем не надано суду жодного доказу в підтвердження того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, та для їх відновлення треба буде докласти значних зусиль та витрат, або очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Враховуючи наведене, суд вважає клопотання про забезпечення позову таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150 - 154 КАС України, суд

ухвалив

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрала поліції Вікентьєва Сергія Миколайовича шляхом зупинення дії постанови ЕАМ № 2717638 від 21.06.2020 до винесення рішення у справі відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Кокорєв