Справа № 360/2449/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2449/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі - відповідач, ГУ МВС в Луганській області в особі ліквідаційної комісії), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не донарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 12 вересня 2014 року по 06 листопада 2015 року в сумі 2459,30 грн;

- зобов`язати відповідача донарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 12 вересня 2014 року по 06 листопада 2015 року в сумі 2459,30 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що з 16.05.2014 він проходив служу в ОВС України. На підставі наказу ГУМВС у Луганській області від 06.11.2015 № 399 о/с позивача звільнено зі служби з ОВС. Під час проходження служби та на час звільнення з неї позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення за період з 16 травня 2014 року по 06 листопада 2015 року. На звернення до відповідача від 02 травня 2020 року щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період отримав відповідь від 01 червня 2020 року № 9/635/1, в якій відповідач повідомив, що правові підстави для нарахування та виплати індексації грошових доходів особам рядового і начальницького складу ОВС з травня 2014 року по листопад 2015 року відсутні. Відповідно до довідки УФЗБО від 28.05.2020 № 444/111/22-2020 за період проходження позивачем служби в Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ у Луганській області за період з 14 травня 2014 року по 06 листопада 2015 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася. Фактично позивачу було відмовлено у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за спірний період.

Відповідно до довідки УФЗБО № 444/111/22-2020 від 28.05.2020 позивач був призначений у вересні 2014 року на посаду. Право на індексацію заробітної плати для «базового» вересня 2014 року вперше настало у грудні 2014 року. Згідно наведеного в позовній заяві розрахунку позивач вважає, що загальна сума недоотриманої індексації за період з 12.09.2014 по 06.11.2015 становить 2459,30 грн.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 16-17).

17.07.2020 за вх. № 28489/2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 22-26), в якому відповідач позовних вимог не визнає з огляду на наступне.

Для правильного проведення індексації необхідно для кожного працівника визначити базовий місяць, оскільки саме від цього місяця обчислюється величина приросту індексу споживчих цін, що використовується для розрахунку суми індексації.

Базовим вважається місяць, в якому останній раз підвищувалися грошові доходи. Статтею 3 Закону № 491 передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для кожного базового місяця здійснюється окремий розрахунок величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації.

Первинним документом для фіксування господарської операції з нарахування грошового забезпечення є розрахункова відомість, а для фіксування операції з виплати грошового забезпечення у готівковій формі - платіжна відомість (відомість на виплату грошей або видаткова відомість). Вони є підставою для бухгалтерського обліку відповідних операцій - нарахування та виплати грошового забезпечення.

Проведення індексації грошових доходів населення починається, коли індекс споживчих цін перевищить величину порогу індексації 101%. Підлягає індексації дохід тільки в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Для кожного базового місяця здійснюється окремий розрахунок величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації.

Згідно із Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, розрахункова відомість з нарахування грошового забезпечення зберігається три роки, тому детальний бухгалтерський розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 відсутній.

Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 р. №1078, передбачено, що базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін вважати місяць, в якому відбувається зростання грошових доходів населення.

На підставі особових рахунків (які зберігаються 75 років) розрахована індексація за період з вересня 2014 по листопад 2015 року, ОСОБА_1 призначений на нову посаду в ГУМВС України у Луганській області в вересні 2014 року, тому новим базовим місяцем слід вважати вересень 2014 року, якщо базовим є місяць вересень 2014 року, то індексація здійснюється у березні 2015 року на 3,08% (на суму 37,46 грн), у квітні 2015 року на 8,6 % (на суму 104,75 грн), у травні 20,3% (на суму 247,25 грн) у червні 2015 року на 37,1% (на суму 451,88 грн) у липні 2015 року 40,1% (на суму 488,42 грн) у серпні 2015 року 40,1% (на суму 488,42 грн).

Згідно довідки від 15.07.2020 № 556/111/22-2020 про доходи ОСОБА_1 останньому за період з вересня 2014 року по 06.11.2015 було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення на загальну суму 1818,18 грн.

Згідно з вимогами статті 5 Закону враховуючи позицію викладену у листі Мінфіну від 24.06.2015 № 31-09010-09-8/21023 керівництвом ГУМВСУ у Луганській області було видано доручення від 26.08.2015 № 330, яким згідно з п. 1 встановлювалося, що у зв`язку з обмеженням фінансування видатків на оплату праці з 01.11.2015 припинити нарахування та виплату нарахування та виплату індексації грошових доходів працівників.

Крім того, п. 2 зазначеного доручення ГУМВСУ у Луганській області передбачалося, що до 01.11.2015 припинення нарахування та виплати індексації грошових доходів населення здійснювати лише на підставі особистих письмових заяв співробітників органів та підрозділів ГУМВСУ.

02.09.2015 від позивача на ім`я керівника ГУМВСУ у Луганській області надійшов власноруч написаний рапорт з вимогою припинити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим індексація грошового забезпечення позивача за період з вересня 2015 по 06.11.2015 не здійснювалася.

Таким чином, представник відповідача вважає, що індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби у ГУМВС України у Луганській області здійснювалась в порядку та розмірах, установлених законодавством.

29.07.2020 за вх. № 30449/2020 від позивача надійшли письмові пояснення у справі (арк. спр. 38), в якому позивач зазначив, що рапорт щодо добровільної відмови від нарахування та виплати індексації грошового забезпечення було написано ним під тиском керівництва (погрожували звільненням з роботи). Також позивач зазначив, що ніякої роз`яснювальної роботи з ним не проводилось, з розпорядчими документами Міністерства фінансів України та ГУМВС України у Луганській області позивача не ознайомлювали.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк. спр. 7-9).

Позивач має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 (арк. спр. 13).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 НОМЕР_3 позивач у період з 16.05.2014 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України (арк. спр. 10).

Згідно із довідкою про доходи ОСОБА_1 від 15.07.2020 № 556/111/22-2020 індексація грошового забезпечення позивача не здійснювалась з вересня 2014 року по лютий 2015 року та з вересня по листопад 2015 року (арк. спр. 12, 33).

Як слідує з листа ГУ МВСУ у Луганській області від 15 липня 2020 року № 9/192, відповідно до листа Міністерства фінансів України від 24.06.2015 № 31-09010-09-8/21023 та доручення ГУ МВСУ у Луганській області від 26.08.2015 № 330 «Про тимчасове припинення нарахування та виплати індексації грошових доходів» у зв`язку з обмеженим фінансуванням видатків на оплату праці, враховуючи вимоги статті 103 КЗпП України щодо попередження працівників не пізніш як за два місяці до запровадження нових умов оплати праці, за особистою згодою співробітників органів ГУ МВСУ у Луганській області припиняється нарахування та виплата індексації. На виконання викладеного та на підставі заяви ОСОБА_1 щодо прохання не враховувати та не сплачувати індексації з 01 вересня 2015 року УФЗБО припинило нараховувати індексацію з 01 вересня 2015 року (арк. спр. 29).

На підтвердження обставин, вказаних у листі до матеріалів справи надано копії: листа Міністерства фінансів України від 24.06.2015 № 31-09010-09-8/21023, доручення ГУ МВСУ у Луганській області від 26.08.2015 № 330 «Про тимчасове припинення нарахування та виплати індексації грошових доходів», лист ГУ МВСУ у Луганській області від 27.08.2015 № ВДЗ/2562, а також заяву ОСОБА_1 від 02 вересня 2015 року з проханням з 01 вересня 2015 року не нараховувати та не сплачувати йому індексацію грошових доходів населення (арк. спр. 30, 31, 32, 33).

Згідно з довідкою ГУ МВСУ у Луганській області від 14.07.2020 № 559/111/22-2020 щодо розрахунку суми невиплаченої індексації грошового забезпечення колишньому співробітнику ГУ МВСУ у Луганській області ОСОБА_1 , базовий індекс інфляції за грудень 2014 року - лютий 2015 року складає 0,00, сума виплаченої індексації - 0,00 грн; базовий індекс інфляції за березень 2015 року - 3,08, сума виплаченої індексації - 37,46 грн; базовий індекс інфляції за квітень 2015 року - 8,60, сума виплаченої індексації - 104,75 грн; базовий індекс інфляції за травень 2015 року - 20,30, сума виплаченої індексації - 247,25 грн; базовий індекс інфляції за червень 2015 року - 37,10, сума виплаченої індексації - 451,88 грн; базовий індекс інфляції за липень 2015 року - 40,10, сума виплаченої індексації - 488,42 грн; базовий індекс інфляції за серпень 2015 року - 40,10, сума виплаченої індексації - 488,42 грн; базовий індекс інфляції за вересень 2015 року - 0,00, сума виплаченої індексації - 0,00 грн; базовий індекс інфляції за вересень 2015 року - 0,00, сума виплаченої індексації - 0,00 грн; базовий індекс інфляції за жовтень 2015 року - 0,00, сума виплаченої індексації - 0,00 грн; базовий індекс інфляції за листопад 2015 року - 0,00, сума виплаченої індексації - 0,00 грн (арк. спр. 28).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Наказом МВС від 31.12.2007 № 499, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 205/14896, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1.14 Інструкції індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

Статтею 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно із статтею 33 Закону № 108/95-ВР в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

За визначенням статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Частиною другою статті 6 Закону № 1282-XII визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону № 1282-XII перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078) індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (абзац 1).

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії (абзац 2).

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац 5).

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 6).

У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається із розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу (абзац 7).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац 1).

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац 2).

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

З вищевикладеного слідує, що індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, які мають систематичний (щомісячний) характер.

Враховуючи те, що індексація заробітної плати є компенсаційною виплатою (рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 №9-рп/2013), передбаченою статтею 33 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», вона входить до структури заробітної плати (грошового забезпечення). Як складова належної працівникові заробітної плати індексація спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

З огляду на наведене, звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати (стягнення) сум індексації оплати праці (грошового забезпечення) не обмежуються строками звернення до суду, визначеними статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто строки звернення до суду у цій категорії справ не застосовуються.

За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проведення якої не залежить від волевиявлення роботодавців чи працівників, тому посилання відповідача на відмову позивача від проведення індексації його грошового забезпечення суд відхиляє як безпідставні.

Твердження відповідача, що припинення проведення індексації з вересня 2015 року сталося у зв`язку з обмеженим фінансуванням видатків на оплату праці з посиланням на лист Міністерства фінансів України від 24.06.2015 № 31-09010-09-8/21023, як на підставу припинення проведення індексації, суд оцінює критично та зазначає таке.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет» Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Відповідно до пункту 14 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат.

Тобто, зазначеними нормами не скасовано процедуру проведення індексації грошових доходів населення, а лише вказано, що у подальшому вона буде проводитись згідно з особливим порядком, який повинен бути затверджений постановою Кабінету Міністрів України.

При цьому суд зауважує, що відповідно до пункту 8 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 446/2011, Мінфін України у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Нормативно-правові акти Мінфіну України, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, видаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Нормативно-правові акти Мінфіну України підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Нормативно-правові акти Мінфіну України, видані у межах його повноважень, обов`язкові до виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами та місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та громадянами.

Разом з ти, листи - роз`яснення вищих за рангом органів не мають юридичної сили. Листи органів влади не містять нових правових норм і не підлягають державній реєстрації у Міністерстві юстиції України. Вони мають лише роз`яснювальний та рекомендаційний характер, тому їх не можна вважати нормативно-правовими актами.

Таким чином, лист Міністерства фінансів України від 24.06.2015 № 31-09010-09- 8/21023 не належить до нормативно-правових актів Міністерства фінансів України та має лише роз`яснювальний та рекомендаційний характер.

Твердження відповідача про відсутність фінансування на проведення індексації грошового забезпечення у спірному періоді, суд вважає необґрунтованими та відхиляє з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії»).

Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Що стосується обрахунку суми індексації за спірний період, наведеного позивачем у позовній заяві та відповідачем у довідці, суд не погоджується з наведеними розрахунками з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Для обрахунку індексації грошового забезпечення судом враховано, що базовим місяцем є вересень 2014 року, відповідно до положень пункту 5 Порядку № 1078, оскільки у цьому місяці позивача призначено на посаду.

Оскільки базовим місяцем є вересень 2014 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з жовтня 2014 року.

Відповідно до даних, які містяться на офіційному вебсайті Міністерства фінансів України https://index.minfin.com.ua/, індекс інфляції у жовтні 2014 року становив 102,4 % у листопаді - 101,9%, у грудні - 103,0%.

Для розрахунку коефіцієнту індексації необхідно множити коефіцієнти індексації, до тих пір поки їх добуток не перевищить 103% (поріг індексації), тобто жовтень 2014 року - 1,024% < 103,0 (поріг не перевищено, право на індексацію не виникає), листопад 2014 року - 1,024 х 1,019 х 100 = 104,34 > 103,0 поріг перевищено.

Отже, з урахуванням інфляції за жовтень індекс споживчих цін наростаючим підсумком за період жовтень-листопад склав 104,34 і перевищив поріг індексації.

Оскільки індекс інфляції листопада опубліковано в грудні, то вперше індексуватися буде грошове забезпечення за січень. Тому позивачу з базовим місяцем вересень 2014 року, потрібно індексувати заробітну плату в січні 2015 року.

За обрахунком, здійсненим у відповідності з положеннями Закону № 1282-XII та Порядку № 1078, сума індексації визначається шляхом множення доходу на коефіцієнт індексації і ділення на 100, що визначено п.4 Порядку № 1078.

Тобто, відповідач повинен був виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення виходячи з такого:

у січні 2015 року - 88,91 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 4,3 (коефіцієнт індексації)/100 = 88,91);

у лютому 2015 року - 91,35 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 7,5 (коефіцієнт індексації)/100 = 91,35);

у березні 2015 року - 131,54 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 10,8 (коефіцієнт індексації)/100 = 203,40);

у квітні 2015 року - 203,40 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 16,7 (коефіцієнт індексації)/100 = 203,40);

у травні 2015 року - 356,87 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 29,3 (коефіцієнт індексації)/100 = 356,87);

у червні 2015 року - 577,33 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 47,4 (коефіцієнт індексації)/100 = 577,33);

у липні 2015 року - 576,11 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 47,3 (коефіцієнт індексації)/100 = 576,11);

у серпні 2015 року - 623,61 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 51,2 (коефіцієнт індексації)/100 = 623,61);

у вересні 2015 року - 605,34 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 49,7 (коефіцієнт індексації)/100 = 605,34);

у жовтні 2015 року - 590,73 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 48,5 (коефіцієнт індексації)/100 = 590,73);

у листопаді 2015 року - 632,14 грн (1218 (прожитковий мінімум) х 51,9 (коефіцієнт індексації)/100 = 632,14).

Суд зазначає, що за листопад 2015 року індексація грошового забезпечення мала бути виплачена пропорційно відпрацьованому часу, а саме за 6 днів: 632,14/30 днів = 21,07 х 6 відпрацьованих днів = 126,42 грн.

Таким чином, суд наводить власний розрахунок суми індексації та відхиляє як необґрунтовані розрахунки сторін. Отже, загальна сума індексації грошового забезпечення за спірний період з 12 вересня 2014 року по 06 листопада 2015 року складає 3941,61 грн.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивачу було нарахована та виплачено індексацію грошового забезпечення на суму 1818,18 грн.

Отже невиплаченою залишилась сума індексації грошового забезпечення у сумі 2153,43 грн.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16, код за ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо не донарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 12 вересня 2014 року по 06 листопада 2015 року включно в сумі 2 153,43 грн.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії донарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 12 вересня 2014 року по 06 листопада 2015 року включно в сумі 2153,43 (дві тисячі сто п`ятдесят три грн. 43 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун