Справа № 420/7879/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7879/20
УХВАЛА
27 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 17.07.2020 № 46, яким позивача притягнуто до повної матеріальної відповідальності та стягнуто 1 349 044,72 грн.

Позов мотивовано тим, що оскаржений наказ видано безпідставно та в супереч вимог ч. 5 ст. 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», за якою у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.

Ухвалою від 21.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.08.2020 до суду від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з грошового забезпечення командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 в дохід держави суми в розмірі 1 349 044,72 грн на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 17.07.2020 № 46 до набрання законної сили рішенням по даній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що слідчим першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у Миколаєві 04.05.2020 Дуся А.Ф. повідомлено про підозру за ст. 417, ч. 3 ст. 425 КК України в кримінальному провадженні №00000084, внесеному до ЄРДР 09.11.2017.

Оскільки ОСОБА_1 притягається до кримінальної відповідальності, згідно приписів ч. 5 ст. 10 згаданого закону відшкодування шкоди повинно здійснюватися шляхом пред`явлення військовою частиною цивільного позову в кримінальному провадженні №00000084, а не шляхом видання наказу про утримання суми шкоди у безспірному порядку. Однак на підставі оскарженого наказу з грошового забезпечення позивача у серпні 2020 року було стягнуто 6 414,98 грн, що становить 37,7 % від суми щомісячного грошового забезпечення позивача. Так, якщо у липні 2020 року на картковий рахунок позивача було нараховано 17 005, 92 грн грошового забезпечення, то у серпні 2020 року на картковий рахунок позивача надійшло лише 10 810, 94 грн, на підтвердження чого до заяви додані скріншоти смс-повідомлень з банку.

Між тим, позивач має на повному утриманні двох синів, які навчаються. Крім того, у серпні важко захворіла дружина позивача ОСОБА_2 . На підготовку двох дітей до наступного навчального року, а також на обстеження, лікування дружини та її на реабілітацію після хвороби позивачу необхідні значні кошти. При таких обставинах стягнення відповідачем у серпні 2020 року в безспірному порядку 37,7% з щомісячного грошового забезпечення поставило позивача в скрутне матеріальне становище. При цьому позивач позбавлений можливості заробити необхідні гроші, виконуючи іншу оплачувану роботу або займаючись підприємницькою діяльністю, оскільки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» йому як військовослужбовцю Збройних Сил України, заборонено займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Зважаючи, що відповідач у безспірному порядку на підставі оскарженого наказу стягує значні суми з грошового забезпечення позивача, розмір яких визначає на власний розсуд, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить поновлення порушеного права позивача у випадку задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 у такому випадку доведеться звертатися до суду із новим позовом з вимогою про повернення стягнутих за скасованим наказом коштів.

Вжиття такого запобіжного заходу як зупинення стягнення з грошового забезпечення позивача в дохід держави суми у розмірі 1 349 044,72 грн на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.07.2020 № 46 до набрання законної сили відповідним судовим рішенням в даній справі, дозволить запобігти вказаним ускладненням поновлення порушеного права позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд у порядку забезпечення адміністративного позову, на підставі ст. 151 КАС України, може відповідною ухвалою як зупинити дію оскаржуваного індивідуально чи нормативно-правового акта, так і заборонити вчиняти певні дії.

При цьому, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Отже, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Законодавець необхідність вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі пов`язує з наявністю таких ризиків: по-перше, істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення у разі невжиття таких заходів, по-друге, істотне ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав позивача у разі невжиття таких заходів, по-третє, очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та відповідне порушення прав, свобод або інтересів.

Предметом спору у даній справі є оскарження законності наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 17.07.2020 № 46, яким позивача притягнуто до повної матеріальної відповідальності та стягнуто 1 349 044,72 грн.

З огляду на матеріали адміністративного позову, наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 15.05.2020 № 145 з метою встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб призначено службове розслідування за фактом завдання держави внаслідок посадки артилерійського катера «Скадовськ» на мілину 18.07.2017 у районі річки Дунай. Про результати службового розслідування Командуванням ВМС ЗС України був прийнятий 16.07.2020 наказ №213, пунктом другим якого наказано командиру військової частини НОМЕР_3 забезпечити притягнення старшого мічмана ОСОБА_1 , до повної матеріальної відповідальності на суму 1 349 044, 72 грн. за шкоду, завдану державі внаслідок посадки катера «Скадовськ» на мілину 18.07.2017 в районі річки Дунай. Наказом командира військової частини Міністерства оборони України НОМЕР_1 від 17.07.2020 №46 командира військової частини НОМЕР_1 -Д мічмана ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності та наказано стягнути з нього в дохід держави суму, завданої державі шкоди у розмірі 1 349 044, 72 грн, яку утримувати з його грошового забезпечення.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Вирішуючи поставлене перед судом процесуальне питання, суд враховує, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також суд враховує, що навіть у разі ухвалення в подальшому судового рішення, за наслідком розгляду судом по суті заявлених позовних вимог на користь позивача, останньому необхідно буде докласти значних зусиль для повернення стягнутих з нього грошових коштів.

Крім того, суд зазначає, що заходи забезпечення позову, які запроваджують певні обмеження не є постійними, а мають тимчасовий характер, при цьому сторони не позбавлені права звертатися до суду з клопотання про зміну заходів забезпечення позову або їх скасування.

Поряд із цим, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд не дає оцінки оскаржуваному наказу: не оцінює ґрунтовність та підставність обставин його прийняття та покладене в його основу правове обґрунтування, не перевіряє його на відповідність критеріям, закріпленими у ст. 2 КАС України.

Суд також не оминає увагою зворотній бік такого способу забезпечення позову, зокрема наявність або відсутність потенційної загрози уникнення матеріальної відповідальності позивачем.

Відтак, незалежно від результатів вирішення цього спору, вжиття заходів даного адміністративного позову щодо забезпечення отримання позивачем грошового забезпечення не в змозі завдати істотної шкоди, тоді як щомісячне стягнення 37,7% з грошового забезпечення позивача безумовно завдає більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

В контексті наведеного суд вважає заявлений в цій частині позивачем захід забезпечення даного позову співмірним позовним вимогам, і за встановлених судом обставин дієвим та ефективним заходом забезпечення, у зв`язку із чим вважає, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного з метою запобігання настання для позивача негативних наслідків, з урахуванням дотримання балансу процесуальних прав та обов`язків сторін, підлягає задоволенню в заявлений спосіб.

Одночасно звернути увагу, що суд відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 149 КАС України може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення з грошового забезпечення командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 в дохід держави суми в розмірі 1 349 044,72 грн на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2020 № 46 до набрання законної сили рішенням по даній справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги.

Суддя І.В. Завальнюк