Справа № 320/2678/19
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м.Київ № 320/2678/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

у с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача, а саме № від 30.11.2018 про нарахування штрафних санкцій на суму 10 000 грн. за порушення постанови КМУ від 30.10.2008 № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв"; № від 30.11.2018 про нарахування штрафних санкцій на суму 1 грн. за порушення вимог п.п. 1, 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95.

В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначила, що підставою для прийняття спірних рішень слугував акт фактичної перевірки №2109/1000/14/ НОМЕР_1 від 13.11.2018. Проте, вона вважає, що нею не було допущено порушень зазначених у цьому акті, зокрема реалізації горілки ТМ "Козацька рада", об`ємом - 1 л, зі вмістом спирту - 40% за заниженою ціною - 155, 00 грн., оскільки продавець виявивши помилку у ціні, відразу скасувала помилково проведену суму шляхом реєстрації від`ємної суми по окремих товарах та роздрукувала новий чек, який був підклеєний до книги обліку розрахункових операцій, тобто фактичного продажу товару не відбулось. Крім того, на момент проведення перевірки, тобто 13.11.2018, РРО знаходився на перереєстрації, хоч реєстраційне посвідчення на РРО і датується 12.11.2018, однак фактично він був одержаний нею у податковому органі 19.11.2018, до цього часу підлеглі їй працівники не здійснювали продажу товарів без реєстрації через РРО.

Також, позивачка звертала увагу суду, що постановою Макарівського районного суду Київської області від 24.01.2019 відносно неї закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за не встановленням в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, що підтверджує факт, що позивачка не здійснювала реалізації товарів без застосування РРО.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає податкові повідомлення-рішення від 30.11.2018 протиправними та такими, що належать до скасування.

Ухвалою суду від 15.07.2019 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання.

Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимога, просила їх задовольнити та надала пояснення, аналогічні викладеним нею у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 30.06.2020 не з`явився, тому суд, порадившись на місці, ухвалив подальший розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими, оскільки перевіркою, яка проводилась у присутності продавця, встановлено факт реалізації алкогольного напою за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни, а саме відповідно до фіскального чеку РРО №2 від 30.09.2017, продаж горілки ТМ "Козацька рада", об`ємом 1 л, з 40% вмістом спирту, за ціною 155 грн., в той час коли мінімальна ціна зазначеного алкогольного напою становила 159 грн., а також факт не проведення розрахункових операцій через РРО. У зв`язку з чим, ГУ ДФС у Київській області прийняло ППР про застосування штрафних санкцій у розмірі 10000 грн. і 1 грн. відповідно. Приймачі вказані рішення відповідач діях в межах повноважень та дотримуючись вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

ОСОБА_1 25.09.2003 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується Випискою з ЄДР (а.с. 11).

За даними вказаного реєстру основним видом економічної діяльності позивачки є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД - 47.11) (а.с. 11).

У період з 01.02.2017 по 01.02.2019 позивачка орендувала у Макарівського районного споживчого товариства приміщення магазину "Продтовари" "Верховина" № 3, загальною площею 154,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з метою здійснення у ньому господарської діяльності, що підтверджується договорами оренди №1/8/17 від 01.02.2017, №9/8/18 від 01.02.2018 та актом передання-прийняття в оренду магазину від 01.02.2018 (а.с. 44-47, 49-52, 53).

Також, з 01.02.2018 Головою правління Макарівського районного споживчого товариства дозволено ФОП ОСОБА_1 передати в суборенду частину приміщення магазину "Продтовари" "Верховина № 3" (а.с. 144).

Так, на підставі договору суборенди житлового приміщення від 01.02.2018 ФОП ОСОБА_1 передала у користування ФОП ОСОБА_2 частину приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 145-146).

З договору про спільну діяльність від 01.02.2017 вбачається, що ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 уклали цей договір з метою отримання прибутку та оптимізації умов здійснення господарської діяльності для досягнення яких зобов`язуються спільно й погоджено робити необхідні фактичні і юридичні дії на строк - 2 роки (а.с. 59-61).

Згідно довідки від 05.09.2019 ФОП ОСОБА_1 , впродовж 2018 року для передачі контрольно-звітної інформації до податкових органів використовувала касовий апарат mini500-02ME з фіскальним номером з зовнішнім модемом РРО марки UNS з заводським номером НОМЕР_2 , в касовий апарат встановлена сім-карта Vodafon з номером НОМЕР_3 , що забезпечує безперебійне з`єднання та передачу даних мережею Інтернет (а.с. 152).

Однак, 31.10.2018 контролюючим органом скасовано реєстрацію моделі РРО mini500-02ME з фіскальним номером на підставі відповідної заяви позивачки (а.с. 16).

У період з 08.11.2018 до 15.11.2018 позивачкою було зарезервовано РРО, модель - МІNI-T 400 ME, фіскальний номер , про що свідчить довідка Вишгородського ОДПІ Макарівського відділення від 08.11.2018 (а.с. 14).

Актом від 09.11.2018 підтверджується введення в експлуатацію реєстратора розрахункових операцій у магазині АДРЕСА_2 , в якому ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, модель міні Т400, заводський номер ПБ , фіскальний номер (а.с. 15).

Зазначений РРО був опломбований 09.11.2018 та 19.11.2018 позивачкою було отримано реєстраційне посвідчення № від 12.11.2018, що підтверджується довідкою та копією реєстраційного посвідчення (а.с. 13, 17).

З Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність від 27.05.2019 вбачається, що позивачка здійснює підприємницьку діяльність у магазинах, розташованих у АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_1 (а.с. 153-154).

07.03.2013 між позивачкою та фізичною особою ОСОБА_3 був укладений трудовий договір з безстроковим терміном дії, за умовами якого ОСОБА_3 зобов`язана виконувати роботу продавця (а.с. 149).

На підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 31.10.2018 року №2340 (а.с. 101) та направлень від 13.11.2018 №4531 та №4532 (а.с. 102), заступником начальника відділу Кишенею М.М. та головним державним ревізором-інспектором ГУ ДФС у Київській області Скакуном О.Д. 13.11.2018 року проведено фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання норм законодавства щодо регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (а.с. 101, 102).

Перевірка проведена в присутності продавця ОСОБА_4 , особа якої встановлена з її слів та яка перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 на підставі трудового договору від 02.06.2005 з безстроковим терміном дії (а.с. 55).

У акті фактичної перевірки від 13.11.2018 зафіксовано, що у приміщенні магазину, що належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , велася торгівля алкогольними напоями за готівку; при купівлі пива, об`ємом - 0,5 л, ТМ "Балтика 7" та горішків ТМ "Козацька слава" на суму 30,90 грн. реєстратор розрахункових операцій не застосовувався, розрахункова квитанція не виписувалась, відповідний розрахунковий документ не видавався; ФОП ОСОБА_1 не використовувався реєстратор розрахункових операцій МІНІ-500.02 МЕ, з фіскальним номером , з.н. ПБ - 57713552, для розрахунків зі споживачами; реалізація алкогольного напою за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни, а саме: відповідно фіскального чеку РРО № 2 від 30.09.2017 о 09 год. 18 хвил., код товару 143, здійснено продаж горілки ТМ "Козацька рада", об`ємом 1 л, зі вмістом спирту - 40%, за ціною 155,00 грн., в той час коли мінімальна ціна зазначеного алкогольного напою становила 159,10 грн. (а.с. 103-104).

З пояснень продавця ОСОБА_4 від 13.11.2018 вбачається, що вона перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , продала товар без видачу фіскального чеку, оскільки РРО знаходився у керівника (а.с. 105).

Актом від 30.09.2017 були скасовані помилково проведені через РРО суми розрахунків, а саме товари на загальну суму 363 грн. шляхом реєстрації від`ємної суми по помилково вибитих товарах. Скасовано на суму 363 грн., всього по чеку 277,90 грн. (а.с. 90).

30.11.2018 на підставі вказаного вище акту перевірки відповідачем винесені ППР № та №, якими до позивачки застосовані штрафні санкції у розмірі 10000 грн. та 1 грн. (а. с. 10, 24).

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 24.01.2019 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.155-1 КУпАП, а саме, за продаж пива з горішками без застосування РРО РК "КОРО" та без видачі розрахункового документу, закрито за не встановленням в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам у відповідності до встановлених обставин справи, суд зважає на наступне:

згідно із частиною 2статті 19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1статті 75 Податкового кодексу України,контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом75.1.3пункту 75.1статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлений ст. 80 ПК України

Згідно пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України,фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, у тому числі, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України встановлені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій, програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

В свою чергу, роздрібна торгівля це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Мінімальними оптово-відпускними цінами на алкогольні напої є ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.

Мінімально роздрібними цінами на алкогольні напої є ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Порядок розрахунку мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Відповідно до пункту 1 розділу Примітки Постанови №957 встановлено, що мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, віскі, рому та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки зброджених продуктів з цукрової тростини, джину та ялівцевої настоянки, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, інших спиртових дистилятів та спиртових напоїв, у тому числі бренді ординарного, горілки виноградної, інших зброджених напоїв, сумішей із зброджених напоїв та сумішей зброджених напоїв з безалкогольними напоями різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Тому при розрахунку мінімальної ціни реалізації алкогольного напою, розрахунок проводиться з урахуванням міцності напою, який визначається у відсоткових показниках.

Враховуючи вимоги Постанови №957 від 30.10.2008, мінімальна роздрібна ціна на пляшку горілки, об`ємом 1 л, зі вмістом спирту - 40% міцності, на час виникнення спірних правовідносин (30.09.2017) становила 159,10 грн.

Відповідно до статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до абзаців 10 та 14 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону 6800 грн. та у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Таким чином, вказаними нормами передбачена відповідальність, зокрема за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

Згідно з пп. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

У статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 5 розділу III Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 року за №918/29048, передбачено, що реєстрація продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів через РРО проводиться одночасно з розрахунковою операцією. Розрахунковий документ на повну суму проведеної операції видається особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї. Розрахункова операція вважається проведеною через РРО, якщо дані про її обсяги введені в режимі реєстрації.

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Отже, визначальним з метою застосування штрафних санкцій є встановлення саме факту продажу алкогольних напоїв за заниженою ціною та непроведення розрахункових операцій через РРО.

Проте, в акті перевірки, який став підставою для прийняття оскаржуваних рішень та в якому вказано факт реалізації алкогольних напоїв, посадовими особами не зазначено, яким чином такі факти було встановлено.

Так, з акту перевірки вбачається, що перевірка здійснювалась у присутності продавця ОСОБА_4 .

Однак, працівниками контролюючого органу не було узято до уваги, що між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про спільну діяльність та, що у приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , одночасно здійснюють свою господарську діяльність два підприємця, у кожного з яких є різні продавці, які працюють відповідно до укладених з ними трудових договорів. Зокрема, ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 .

Крім того, реєстрація, зазначеного у акті моделі РРО MINI-500.02МЕ, фіскальний номер , заводський номер ПБ57713552 з версією програмного забезпечення 52-12 з модемом UNS-SM 12.03 GSM, була скасована ГУ ДФС ще 31.10.2018 на підставі заяви ОСОБА_1 , у період з 08.11.2018 по 15.11.2018 позивачкою було зарезервовано РРО іншої моделі, про що було відомо контролюючому органу безпесередньо згідно відпровідних довідок (а.с. 16, 14).

З фіскального чеку №02 від 30.09.2017 вбачається, що продаж шампанського, горілок "Козацька рада", ємністю 0,7 л та 1 л, фактично не відбулася через її скасування продавцем.

Актом від 30.09.2017, складеним ФОП ОСОБА_1 , також зафіксовано скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків у розмірі 363 грн. відразу, шляхом реєстрації від`ємної суми помилково вибитих товарів.

Жодних доказів, які б підтвердили факт реалізації алкогольного напою за ціною, нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни, відповідачем не надано.

Не було й надано відповідачем доказів і того, що під час проведення фактичної перевірки, у відповідності до пункту 80.4 статті 80 Податкового кодексу України, була проведена контрольно-розрахункова операція, під час якої можливо б було встановити продаж позивачем алкогольних напоїв з порушенням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Таким чином, суд не погоджується з доводами відповідача про встановлені факти порушення позивачкою вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», постанови КМУ №957 від 30.10.2008 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"

При цьому, варто зазначити, що при розгляді Макарівським районним судом Київської області справи №370/20/19 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.155 КУпАП, за скоєння порушення порядку проведення розрахунків, предбаченого п.1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування рестраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", було встановлено відсутність в її діяннях об`єктивної сторони інкриміновано їй правопорушення, що виключає відповідальність особи, так як відсутній склад в цілому.

Тому, за результатами розгляду вказаної вище справи, у відповідності до вимог ст. 24 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито за не встановленням в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 6. ст. 78 КАСУ вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми вказує на те, що обов`язковою для суду, який розглядає справу, є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. Разом із тим дана норма встановлює межі обов`язковості зазначених різновидів судових рішень для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу. Така обов`язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої прийнято постанову.

Отже, обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у постанові суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Суд, з огляду на дотримання положень ч. 6 ст. 78 КАС України, бере до уваги обставини, встановлені постановою Макарівського районного суду Київської області від 24.01.2019, що набрала законної сили 05.02.2019, щодо відсутності у позивачки складу протиправного діяння у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КУпАП (порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг), в сукупності із суб`єктивною стороною, інкримінованого правопорушення, - відсутністю у її діях вини.

Відповідно до пп. 4.1.3. ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципі невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Для відповідальності за порушення податкового законодавства істотно важливим є правильна кваліфікація правопорушення, індивідуалізація покарання або стягнення, реалізація застосованих до правопорушника заходів примусу, звільнення його від відповідальності у разі, якщо її цілі досягнуто.

Отже, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення, не було надано суду доказів того, що позивачкою здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої та здійснення торгівлі без застосування РРО та без видачі розрахункового документу, суд приходить до висновку про необґрунтованість застосування до позивачки штрафних санкцій оскаржуваними ППР №№, від 30.11.2018.

Частиною першою статті 2 КАСУ визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАСУ, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивачка довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Оскільки факт наявності у позивачки порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю, визнавши протиправними та скасувавши податкові повідомлення-рішення від 30.11.2018 за №№, .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1409,60 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (ЄДРПОУ - 39393260, м.Київ, вул.Народного Ополчення, 5а) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 30 листопада 2018 року № та №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби судовий збір у сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять грн.) 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Брагіна О.Є.