Справа № 440/3396/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3396/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, виходячи з розміру пенсії, визначеного статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , інваліду ІІ групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум /а.с. 1-3/.

Позов обґрунтований тим, що позивач у спірний період отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року законами України не було надано повноваження Кабінету Міністрів України встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У зв`язку з цим, позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Полтавській області із заявою від 29 травня 2020 року, в якій просив провести перерахунок його пенсії відповідно до положень статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити недоплачену пенсію за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року. Листом Головного управління ПФУ в Полтавській області №3111-3063/К-03/8-1600/20 від 05 червня 2020 року позивачу повідомлено, що з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 25 січня 2012 року у справі №3-рп/2012, Кабінет Міністрів України має право регулювати порядок та розміри соціальних виплат в межах фінансових ресурсів, передбачених Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік", та разом з тим вказаним законом не було передбачено видатків на виплату пенсій у зазначених заявником розмірах.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 65-66/ зазначив, що з урахуванням положень Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 25 січня 2012 року у справі №3-рп/2012, Кабінет Міністрів України має право регулювати порядок та розміри соціальних виплат в межах фінансових ресурсів за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік", однак вказаним законом не було передбачено видатків на виплату пенсій у зазначених позивачем розмірах. У спірний період пенсія виплачувалась позивачу відповідно до вимог діючого на той час законодавства. Станом на 01 січня 2014 року позивач отримував пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до положень Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 грудня 2014 року у справі №539/4390/14-а, з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року, було зобов`язано провести перерахунок та виплату позивачу державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період з 22 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно з урахуванням виплачених сум.

У відповіді на відзив /а.с.70/ позивач зазначив, що ним дотримано строк звернення до суду з цим позовом відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 29 листопада 2019 року у справі №608/957/16-а, від 29 листопада 2019 року у справі №642/7479/16-а, від 29 листопада 2019 року у справі №607/1402/16-а.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) та інвалідом ІІ групи, що підтверджується копіями посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2019 року та посвідчення ветерана війни - інваліда війни серії НОМЕР_2 від 30 серпня 2011 року /а.с.5-6/.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі № 539/4390/14-а /а.с.55-56/ встановлено обставини справи, які не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи відповідно до положень частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), отримує пенсію по 2 групі інвалідності, пов`язаної з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області. Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області листом від 19 грудня 2014 року № 316/К-02 повідомило ОСОБА_1 , що підстави для перерахунку з 01 січня 2014 року його пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком основної пенсії та 75 % мінімальної пенсії за віком додаткової пенсії з застосуванням статті 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні. Також повідомило, що розмір його основної пенсії згідно статті 54 Закону з 01 січня 2014 року становить 1518,40 грн, додаткової пенсії відповідно до статті 50 Закону - 379,60 грн .

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 29 травня 2020 року (вх.№3063/К-1600-20 від 01 червня 2020 року) /а.с. 63/, в якій просив провести перерахунок його пенсії відповідно до положень статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити недоплачену пенсію за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Листом Головного управління ПФУ в Полтавській області №3111-3063/К-03/8-1600/20 від 05 червня 2020 року /а.с. 8, 64/ ОСОБА_1 повідомлено, що з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 25 січня 2012 року у справі №3-рп/2012, Кабінет Міністрів України має право регулювати порядок та розміри соціальних виплат, які фінансуються за рахунок Держбюджету, в межах фінансових ресурсів, передбачених Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік", однак вказаним Законом не було передбачено видатків на виплату пенсій у зазначених ним розмірах. Станом на 01 січня 2014 року він отримував пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до положень Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розцінюючи цей лист як відмову у здійсненні перерахунку та виплати пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом, просячи визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, виходячи з розміру пенсії, визначеного статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , інваліду ІІ групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28 лютого 1991 року /далі - Закон №796/.

Відповідно до статті 49 Закону № 796 пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною першою статті 50 Закону № 796 (в редакції від 09 липня 2007 року згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008) передбачено, що особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі: 75 процентів мінімальної пенсії за віком (для інвалідів II групи).

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону № 796 (в редакції від 09 липня 2007 року згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: 8 мінімальних пенсій за віком (для ІІ групи інвалідності).

Отже, базовою величиною розрахунку зазначених пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" № 3491-VI від 04 червня 2011 року (набрав чинності 19 червня 2011 року) розділ VІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році, зокрема, норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

З метою реалізації вказаних положень закону постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року визначені мінімальні розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" (набрав чинності 01 січня 2012 року) норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" (набрав чинності 01 січня 2013 року) встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів пенсій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

Законом України № 719-VII від 16 січня 2014 року "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (набрав чинності з 01 січня 2014 року) не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів державної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Відтак, враховуючи принцип пріоритетності Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" над підзаконним нормативно-правовим актом - постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01 січня 2014 року нарахування та виплата державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, повинні були здійснюватись у розмірах, встановлених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України № 1622-VII від 31 липня 2014 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (набрав чинності 03 серпня 2014 року) розділ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Отже, лише з 03 серпня 2014 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, в період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року орган пенсійного фонду повинен був нараховувати та виплачувати державну та додаткову пенсії в розмірах, визначених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 619/2262/17, від 19 червня 2018 року у справі № 344/14522/17 та від 11 вересня 2018 року у справі №522/6810/17.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах мали місце протиправні дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року державної пенсії по інвалідності як особі, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах, встановлених Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1210 від 23 листопада 2011 року.

Водночас судовим розглядом встановлено, що постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 грудня 2014 року у справі №539/4390/14-а /а.с. 54/ позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо виплати ОСОБА_1 з 22 червня 2014 року по 16 серпня 2014 року пенсії в розмірі меншому, ніж це встановлено статтями 50, 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період з 22 червня 2014 року по 16 серпня 2014 року включно з урахуванням виплачених сум; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі №539/4390/14-а /а.с. 55-56/ абзаци 2 і 3 постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 грудня 2014 року по справі № 539/4231/14-а змінено, виклавши їх в наступній редакції: "Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області щодо виплати ОСОБА_1 з 22 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року пенсії в розмірі меншому, ніж це встановлено статтями 50, 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період з 22 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно з урахуванням виплачених сум.". В іншій частині постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 грудня 2014 року по справі № 539/4390/14-а залишено без змін.

Відповідно до розпорядження 153422 від 28 грудня 2018 року /а.с.57/ ОСОБА_1 на підставі судових рішень проведено перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків за період з 22 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Тож вже є рішення суду, що набрало законної сили, яким вирішені позовні вимоги ОСОБА_1 до територіального органу Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій територіального органу Пенсійного фонду України щодо виплати ОСОБА_1 з 22 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року пенсії в розмірі меншому, ніж це встановлено статтями 50, 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання провести перерахунок та виплату йому державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №440/3396/20 у частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за період з 22 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року, виходячи з розміру пенсії, визначеного статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , інваліду ІІ групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, з 22 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

Згідно з частиною другою статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, повторне звернення позивачем з вказаними позовними вимогами не допускається.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача стосовно решти позовних вимог (за період з 01 січня 2014 року по 21 червня 2014 року), суд, керуючись частиною другою статті 9 та пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування та виплати позивачу з 01 січня 2014 року по 21 червня 2014 року державної пенсії по інвалідності як особі, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах, встановлених Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23 листопада 2011 року, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату позивачу /з урахуванням проведених виплат/ з 01 січня 2014 року по 21 червня 2014 року державної пенсії по інвалідності як особі, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Посилання відповідача на пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом суд відхиляє з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 522/6810/17.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м.Полтава, Полтавська область, 36014. ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) з 01 січня 2014 року по 21 червня 2014 року державної пенсії по інвалідності як особі, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах, встановлених Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36029, ідентифікаційний код 13967927) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) перерахунок та виплату /з урахуванням проведених виплат/ з 01 січня 2014 року по 21 червня 2014 року державної пенсії по інвалідності як особі, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Закрити провадження у справі №440/3396/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м.Полтава, Полтавська область, 36014. ідентифікаційний код 13967927) у частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за період з 22 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року, виходячи з розміру пенсії, визначеного статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , інваліду ІІ групи, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, з 22 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 та частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у відповідній частині позовних вимог не допускається.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк