Справа № 808/2784/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 808/2784/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року (суддя Бойченко Ю.П., повний текст складено 15.05.2019р.) у справі №808/2784/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імені А.М.Кузьміна» до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про стягнення пені, -

в с т а н о в и В :

ПрАТ «Дніпроспецсталь» звернулося до суду з позовом, в якому просило зобов`язати відповідача перерахувати пеню у розмірі 17 697 156 грн. 36 коп. на рахунок ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМ. А.М. КУЗЬМІНА на підставі висновку від 24.02.2017 направленого до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області для виконання виконавчого листа №0870/4452/12 від 21.09.2016.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 року в справі №0870/4452/12 частково задоволено позов ПрАТ Дніпроспецсталь, зобов`язано СДПІ по роботі з ВПП у м.Запоріжжі прийняти висновок про бюджетне відшкодування пені у розмірі 20 309 599,02 грн. та направити його до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області. В подальшому, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом прийнято нову постанову в справі №0870/4452/12 про часткове задоволення адміністративного позову, а саме зменшено суму пені, що підлягає відшкодуванню на користь ПрАТ Дніпроспецсталь до розміру 17 697 156,36 грн. Позивач зазначає, що в ході виконавчого провадження СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі (правонаступник Офіс великих платників податків ДФС), отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, направило до Головного управління Державної казначейської служби України м. Запоріжжі Запорізької області висновок №1 від 24.02.2017 року про бюджетне відшкодування пені згідно постанови в справі №0870/4452/12 та постанови про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, орган Казначейства повернув до СДПІ по роботі з ВПП у м.Запоріжжі зазначений висновок без перерахування пені, у зв`язку із відсутністю законодавчо встановленої форми висновку для бюджетного відшкодування пені.

З цих підстав позивач зазначав, що незважаючи на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, ПрАТ Дніпроспецсталь не вдається відновити порушені права та законні інтереси, а сума пені, яка не є спірною та встановлена за рішенням суду, на даний час залишається не перерахованою на користь позивача, що свідчить про неефективність обраного судом способу захисту порушеного права під час розгляду справи №0870/4452/12. За таких обставин, позивач вважає, що належним чином право позивача повинно бути відновлено шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пеню за порушення строків перерахування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з 28.02.2012 по 10.01.2014 в сумі 17 697 156,36 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року позов задоволено, а саме:

стягнуто з Державного бюджету України на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ ІМЕНІ А.М. КУЗЬМІНА (69008, м Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 81, ) пеню за порушення строків перерахування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з 28.02.2012 по 10.01.2014 в сумі 17 697 156,36 грн. (сімнадцять мільйонів шістсот дев`яносто сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 36 коп.).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи наявність судового рішення, яке набрало законної сили та яким визнано право позивача на відшкодування пені, а також відсутність механізму реального відшкодування платнику податків пені, то такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про повернення бюджетного відшкодування пені не призводить до відновлення прав платника податків, що є підставою для задоволення позову шляхом стягнення безспірних сум пені з Державного бюджету.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків ДПС (правонаступник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби) подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Позиція третьої особи полягає у тому, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі №0870/4452/12 фактично було вирішено спірні відносини, які стосуються права позивача на відшкодування пені. У свою чергу, на виконання судового рішення, контролюючий орган подав органу Державного казначейства відповідний висновок для відшкодування пені. Тобто, податковим органом виконано покладений на нього судом обов`язок та інших спірних відносин, які б стосувалися взаємовідносин платника податків та контролюючого органу, з цього приводу не виникало. З цих підстав третя особа вказує на те, що всі відносини, що були наявні між сторонами повністю припинені шляхом врегулювання спору в судовому порядку, у зв`язку з чим, як зазначає третя особа, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач також зазначає про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції при цьому посилаючись на те, що органом Державного казначейства, у спірних відносинах, не порушувалися права чи законні інтереси позивача, у зв`язку з чим належним відповідачем у справі має бути орган податкової служби. Також відповідач звертає увагу на те, що оскільки позивач перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДПС, то рішення про відшкодування повинно виконувати Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, а не Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15) задоволено частково адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Електрометалургійний завод Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального управління ДФС України, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі, зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального управління ДФС України прийняти висновок про бюджетне відшкодування пені у розмірі 20 309 599,02 грн. (двадцять мільйонів триста дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 02 коп.) та направити його до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15) апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального управління ДФС України залишено без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року по справі №0870/4452/12 (СН/808/51/15) змінено в частині суми пені, зазначивши її розмір у 17 697 156 (сімнадцять мільйонів шістсот дев`яносто сім тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 36 коп., в іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року по справі №0870/4452/12(СН/808/51/15) залишено без змін.

Отже, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15), з урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016, набрала законної сили 21.06.2016.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що у зв`язку із набранням законної сили постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15), позивач звертався до Офісу ВПП ДФС з заявою про добровільне виконання рішення суду у вищевказаній справі.

Листом Запорізького управління Офісу ВПП ДФС від 11.01.2017 №1758/10/28-10-47-05 позивача повідомлено про те, що 01.01.2017 набули чинності зміни до Податкового кодексу України щодо порядку бюджетного відшкодування податку на додану вартість платникам податків, відповідно до яких скасовано такий вид документа, як висновок контролюючого органу із зазначенням суми бюджетного відшкодування, у зв`язку з чим неможливо виконати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15).

09 лютого 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53368947, з примусового виконання виконавчого листа виданого Запорізьким окружним адміністративним судом по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15).

24 лютого 2017 року від СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі МГУ ДФС до УДКСУ м.Запоріжжя надійшов висновок №1 від 24.02.2017 про бюджетне відшкодування пені у розмірі 17 697 156,36 грн. на рахунок ПрАТ Дніпроспецсталь (а.с.31-33, т.1).

Листом УДКСУ м.Запоріжжя від 03.03.2017 №06-26/128-581 висновок СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі МГУ ДФС №1 від 24.02.2017 повернуто до контролюючого органу з посиланням на те, що жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено форми висновку про бюджетне відшкодування пені, а також механізму його виконання (а.с.34-35, т.1).

Позивач, не погодившись з правомірністю дій УДКСУ м.Запоріжжя щодо не проведення відшкодування пені в розмірі 17 697 156,36 грн., звернувся з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Так суд першої інстанції правильно виходив з того, що право платника податків на компенсацію, у вигляді пені, є гарантією своєчасності виконання Державою своїх зобов`язань щодо бюджетного відшкодування платнику сплачених до бюджету сум податку на додану вартість.

У спірному випадку таке право позивача визнано судовим рішенням, яке набрало законної сили, а відповідно підлягає обов`язковому виконанню.

Встановлені обставини справи також свідчать про те, що рішення суду, ухвалене на користь позивача, до теперішнього часу фактично залишається на виконаним, а права ПрАТ Дніпроспецсталь на отримання компенсації у вигляді пені не поновленими.

Невиконання судового рішення пов`язано з тим, що орган Державного казначейства повернув до контролюючого органу висновок про бюджетне відшкодування пені з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено форми висновку про бюджетне відшкодування пені, а також механізму його виконання.

Такі підстави фактичної відмови у бюджетному відшкодуванні пені орган Державного казначейства пов`язував із змінами, які з 01.01.2017р. зазнало податкове законодавство, у тому числі і в частині бюджетного відшкодування.

Проаналізувавши положення Податкового кодексу України, в редакції з 01.01.2017р, в частині визначеного порядку бюджетного відшкодування, суд першої інстанції вказав на те, що на теперішній час бюджетному відшкодуванню підлягають суми, право на яке виникло до 01.01.2017р., на підставі заяв, які внесені до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

В той же час, як правильно зазначив суд першої інстанції, на момент виникнення спірних правовідносин Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працював. Вказані обставини не заперечуються відповідачем та третьою особою.

Встановивши обставини, які фактично свідчать про відсутність механізму бюджетного відшкодування, право на яке виникло до 01.01.2017р., суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що у такому випадку такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про бюджетне відшкодування пені, не призведе до відновлення прав позивача.

В той же час, пославшись на положення частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відсутність механізму реалізації права не може бути підставою для відмови у поновленні чи захисті такого права.

Визначаючи спосіб захисту порушеного права, обґрунтовано виходив з того, що статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що такий спосіб захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про повернення бюджетного відшкодування пені не призводить до відновлення прав платника податків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ Дніпроспецсталь заборгованості бюджету із відшкодування пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості.

Вказані висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією, яка сформована Великою Палатою Верховного Суду та яка викладена в постанові суду від 12.02.2019 по справі №826/7380/15.

Фактично не заперечуючи таких висновків суду першої інстанції, третя особа в апеляційній скарзі зазначає про те, що фактично спірні відносини, які існували між платником та контролюючим органом, з приводу права на відшкодування пені, були вирішені під час розгляду справи №0870/4452/12, у зв`язку з чим, за позицією заявника апеляційної скарги, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову у цій справі.

З приводу такої позиції третьої особи слід зазначити те, що у цій справі розглядається спір, який стосується взаємовідносин позивача з органом Державного казначейства, а не з податковим органом і спірні відносини не стосується наявності чи відсутності у позивача права на відшкодування пені (таке право позивача було встановлено у справі №0870/4452/12).

Отже наведені скаржником аргументи не спростовують обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

З цих же підстав суд апеляційної інстанції не приймає до уваги аргументи відповідача, які наведені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що фактично спірні відносини стосуються платника податків та контролюючого органу, а не органу Державного казначейства. Безпідставним суд апеляційної інстанції вважає і посилання відповідача на те, що рішення про відшкодування пені повинно виконувати Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, за місцем знаходження на обліку платника, а не Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області, оскільки такі підстави не визначалися Управлінням Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області при поверненні висновку контролюючого органу про відшкодування пені.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, дослідивши аргументи відповідача, з яким останній пов`язує незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі №808/2784/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 25.08.2020р.

Повне судове рішення складено 26.08.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк