Справа № 160/9689/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 серпня 2020 року Справа №160/9689/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс-Н" про стягнення 73437,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2020р. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс-Н" та просить стягнути податковий борг з відповідача на користь держави у розмірі 73437,00 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Пунктом 2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Так, у позові зазначено про те, що позивачеві невідомі телефон та електронна пошта відповідача, проте, така інформація не відповідає дійсності, оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень та контролюючим органом у сфері оподаткування і наділений повноваженнями щодо з`ясування таких відомостей та з урахуванням того, що декларування суб`єктів господарювання здійснюється лише шляхом подання звітності у електронний спосіб, а також з урахуванням інформації, яка міститься в електронних деклараціях суб`єкта господарювання.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що адміністративний суд не наділений повноваженнями збирати докази замість позивача - суб`єкта владних повноважень виходячи з вимог норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, відповідно до п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, позовна заява не містить викладу обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у позові позивач зазначає, про наявність у відповідача податкового боргу за такими податками, а саме: з податку на додану вартість у сумі 73267,00 грн.; з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 170,00 грн., проте, у позові не викладено обставин щодо виникнення даного податкового боргу, не зазначено на яких саме підставах виник борг та за який період, не зазначено дату виникнення боргу з урахуванням його узгодженості із платником податку у спосіб, встановлений податковим законодавством в порушення п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Проте, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної з доданими до неї документами відповідачеві в порушення вимог ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що додана до позову копія фіскального чеку не може бути належним доказом направлення на адресу відповідача позовної заяви у даній справі, оскільки зміст квитанції не містить такої інформації та з його змісту неможливо ідентифікувати виконання позивачем вимог ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням того, що позовна заява не містить дати його складання.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем не додано доказу на який позивач посилається у позові, зокрема, обґрунтованого розрахунку заявленого позову по кожному податку окремо із зазначенням дати виникнення податкового боргу з урахуванням його узгодженості з платником податків та дати виникнення податкового боргу, у зв`язку з чим доданий до позову розрахунок без наявності такої інформації не є належним доказом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому засобів зв`язку та електронної адреси відповідача у відповідності п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України; з податку на додану вартість у сумі 73267,00 грн.; з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 170,00 грн., проте, у позові не викладено обставин щодо виникнення даного податкового боргу, не зазначено на яких саме підставах виник борг та за який період, не зазначено дату виникнення боргу з урахуванням його узгодженості із платником податку у спосіб, встановлений податковим законодавством у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів згідно до вимог ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: обґрунтованого розрахунку заявленого позову по кожному податку окремо із зазначенням дати виникнення податкового боргу з урахуванням його узгодженості з платником податків та дати виникнення податкового боргу у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись п.2, п.5 ч.5 ст.160, ч.2, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс-Н" про стягнення 73437,00 грн. - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому засобів зв`язку та електронної адреси відповідача у відповідності п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України; з податку на додану вартість у сумі 73267,00 грн.; з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 170,00 грн., проте, у позові не викладено обставин щодо виникнення даного податкового боргу, не зазначено на яких саме підставах виник борг та за який період, не зазначено дату виникнення боргу з урахуванням його узгодженості із платником податку у спосіб, встановлений податковим законодавством у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів згідно до вимог ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: обґрунтованого розрахунку заявленого позову по кожному податку окремо із зазначенням дати виникнення податкового боргу з урахуванням його узгодженості з платником податків та дати виникнення податкового боргу у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва