Справа № 520/7024/2020
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 р. № 520/7024/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 в постановці на квартирний облік, викладеній у рішенні Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області №460-VІІ від 28.01.2020; зобов`язати Іванівську сільську раду Барвінківського району Харківської області здійснити постановку на квартирний облік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 03.06.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що дії відповідача є правомірними, та відповідають вимогам чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 січня 2015 року, на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» ОСОБА_1 було призвано на військову службу під час мобілізації. 21.03.2016 звільнено з військової служби в запас за станом здоров`я, що підтверджується відповідними записами у військовому квитку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №955487 від 15.05.2019, та посвідченням серії НОМЕР_2 від 12.04.2019 виданим УСЗН Барвінківської РДА Харківської області. Інвалідність встановлена внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини. Також позивач є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 29.08.2019.

Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

15.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до Іванківської сільської ради Барвінківської району Харківської області з заявою щодо поліпшення житлових умов та постановки на квартирний облік. В ході розгляду даного питання Іванівською сільською радою був підготовлений та направлений на адресу заявника лист №36-С від 09.12.2019 в якому були надані роз`яснення про те, що соціальне житло на території сільської ради відсутнє, а нове будівництво не ведеться і не планується. Будинок, в якому проживає позивач знаходиться в задовільному технічному і санітарному стані. Житлова площа на 1 людину більша за норму. У зв`язку з цим Іванівською сільською радою Барвінківського району Харківської області відмовлено у постановці на квартирний облік громадянину ОСОБА_1

14.01.2020 громадянин ОСОБА_1 повторно звернувся до Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області з заявою щодо поліпшення житлових умов та постановки на квартирний облік. Дане питання було розглянуте на черговій сесії Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області та прийнято рішення від 28.01.2020 №460-VII щодо відмови у постановці на квартирний облік та запропоновано позивачу оформити право власності на житловий будинок, в якому він проживає та перебуває на обліку. Громадянину ОСОБА_1 був підготовлений та направлений лист №2-С від 29.01.2020 в якому були надані роз`яснення з порушеного питання.

Незгода позивача із відмовою відповідача зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд зазначає, що правовий статус ветеранів війни, що забезпечує створення належних умов для їх життєдіяльності, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначений в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ.

Частиною 2 статті 4 Закону №3551-ХІІ передбачено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Пунктом 11 частини 2 статті 7 Закону №3551-ХІІ встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

На підставі пункту 18 частини 1 статті 13 Закону №3551-ХІІ, особи з інвалідністю, які є ветеранами війни мають право на таку пільгу як позачергове забезпечення житлом, якщо вони потребують поліпшення житлових умов, у тому числі, за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Відповідно до статті 39 Житлового кодексу України, громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету.

Відповідно п.п. 8 п. 13 чинних правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень від 11 грудня 1984 року №470 на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Як зазначалось раніше, позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом війни другої групи. Інвалідність встановлена внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини при виконанні бойових завдань в період проходження військової служби під час мобілізації.

Так, позивач відноситься до громадян, що потребують поліпшення житлових умов, оскільки є особою з інвалідністю внаслідок війни, визначеною в пунктах 10-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В зв`язку з чим він маю право бути взятий на квартирний облік відповідно правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень від 11 грудня 1984 року №470.

Як раніше зазначалось, підставою відмови у постановці позивача на квартирний облік зазначено, що будинок, в якому проживає позивач знаходиться в задовільному технічному і санітарному стані та житлова площа на 1 людину більша за норму. Окрім того, вказано, що соціальне житло на території сільської ради відсутнє, а нове будівництво не ведеться і не планується. Жодних доказів того, будинок, в якому проживає позивач знаходиться в задовільному технічному і санітарному стані та житлова площа на 1 людину більша за норму, в самому рішенні не зазначено та відповідачем разом відзивом на позов не надано. Те, що соціальне житло на території сільської ради відсутнє, а нове будівництво не ведеться і не планується, не може само по собі слугувати підставою для відмови в постановці позивача та квартирний облік.

Так, відповідно частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Закону, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем в ході судового розгляду не надано жодних доказів правомірності дій щодо відмови позивачу у постановці на квартирний облік.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області здійснити постановку на квартирний облік ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що у суду немає підстав для зобов`язання відповідача здійснити постановку на квартирний облік ОСОБА_1 .

Поряд із цим, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд не підміняє суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи положення статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про постановку його на квартирний облік та за наслідками розгляду якої ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області (вул. Миру, буд. 5, с. Іванівка, Барвінківський район, Харківська область, 64730, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в постановці на квартирний облік, викладеній у рішенні Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області №460-VІІ від 28.01.2020.

Зобов`язати Іванівську сільську раду Барвінківського району Харківської області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо поліпшення житлових умов та постановки його на квартирний облік.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов