Справа № 540/1974/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1974/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі Позивачка) звернулась в суд з адміністративним позовом до ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі Відповідач) в якому зазначила наступне:

Визнати протиправними дії та рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 11.03.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 10.03.2020 року.

Зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 311-14/91/20 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивачка зазначила, що перебуває з 2017 року у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86 відсотків грошового утримання працюючого судді. 10 березня 2020 року звернулась із письмовою заявою до Відповідача про перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці та надала оригінал довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 311-14/91/20 про розмір суддівської винагороди. Відповідач протиправно не здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та 11.03.2020р. своїм рішенням у здійсненні перерахунку відмовив. Посилаючись на норми Конституції України, Рішення Конституційного суду України від 19 листопада 2013 року № 10-рп/2013, № 2-р/2020 від 18.02.2020 р., Закон України "Про судоустрій і статус суддів" Позивачка вважає дії Відповідача протиправними і просить задовольнити позовні вимоги повністю.

ГУ ПФУ в Херсонській області надало відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнало та зазначило, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок (пункт 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1). Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проведено ОСОБА_1 виходячи з розміру суддівської винагороди, встановленої на 01.01.2020 та обчисленої згідно діючих на момент проведення такого перерахунку законодавчих норм.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди та не розглядалося питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці, дане рішення набрало законної сили 18.02.2020, тобто після 01 січня календарного року. Конституційним Судом України у Рішенні від 18.02.2020 № 2-рп/2020 не визначено порядок його виконання у зв`язку із втратою чинності положень пункту 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 (зі змінами). Пунктом 5 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020 рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність до вищевказаного Рішення. Змін до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" не внесено.

Враховуючи зазначене ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку щомісячного грошового довічного утримання судді.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 12.09.2017 року відповідно до п.4 ч. 6 ст. 126 Конституції України, у зв`язку з подачею заяви ОСОБА_1 звільнено у відставку з посади судді апеляційного суду Донецької області.

Згідно довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 311-14/91/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суддівська винагорода, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 складає 190756,50 грн.

Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 11.03.2020 р. № 1, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку щомісячного грошового довічного утримання згідно вищезазначеної довідки.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази по справі та враховуючи приписи діючого законодавства, рішення Конституційного суду, Постанову Верховного суду КАС від 16 червня 2020 року у зразковій справі № 620/1116/20, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною першою статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Законом України від 16.10.2019 №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх рішеннях, а саме: від 24.06.1999 № 6-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 № 10-рп/2008, а також у рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Суд зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.

З_дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Верховний суд КАС згідно постанови від 16 червня 2020 року у зразковій справі № 620/1116/20 прийшов до аналогічного висновку.

Вимога про перерахунок, яку просить здійснити позивачка з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, а саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. У Позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII з 19.02.2020р.

Суд зазначає, що зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці та підтверджується довідкою від 03.03.2020 року № 311-14/91/20 наданою Позивачкою до ГУ ПФУ у Херсонській області.

З вищенаведених підстав суд відхиляє заперечення Відповідача, що Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди та не розглядалося питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці.

Суд зазначає, що Конституційних Суд України і не міг в своєму рішенні змінювати розміри суддівської винагороди та здійснювати перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці, оскільки це не є його компетенцією. Суддівська винагорода визначена Законом № 1402-VIII і не може бути визначена рішенням суду. Щодо перерахунку довічного утримання судді, то це виключна компетенція органів ПФУ і такий перерахунок вони зобов`язані здійснити у зв`язку зі змінами його розміру.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005, ) від 11.03.2020 № 1 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6 м. Херсон, 73005, ) перерахувати та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), згідно довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 311-14/91/20 про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6 м. Херсон, 73005, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 840,00 грн. (вісімсот сорок гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 112010201