Справа № 640/19553/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 серпня 2020 року м. Київ № 640/19553/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження питання про розподіл судових витрат в адміністративній справі

за позовомНауково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер»
до третя особаПечерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Головне управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління ДФС у м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких Олексія Олександровича від 27.09.2019 про відкриття виконавчого провадження №60164857.

28.04.2020 від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, у мотивувальній частині якого, зокрема, вказано, що інші документи, а саме: акт наданих послуг, звіт про обсяг наданих послуг, рахунок на оплату, прибутковий касовий ордер, довідка, будуть надані у порядку ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.05.2020, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

07.08.2020 від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про приєднання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, в якому останній просить стягнути на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., на підтвердження чого надано копії відповідних документів.

При цьому, в обґрунтування строку подання даного клопотання представником позивача зроблено посилання на п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до завершення 20-денного строку після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 №731-IX), згідно з яким, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на те, що рішення у даній справі судом ухвалено у порядку письмового провадження, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даного клопотання також у порядку письмового провадження.

Приписами ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У силу ч.ч. 1 та 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як було зазначено вище, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.05.2020, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Відтак, з урахуванням наведених вище положень Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для присудження на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» судових витрат відсутні, як наслідок, відсутні підстави для ухвалення у даній справі додаткового рішення в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення в частині розподілу судових витрат.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок