Справа № 120/3361/20-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3361/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

25 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Граб Л.С. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року (рішення у повному обсязі виготовлено 22.07.2020 року у м.Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

16.07.2020 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Ходака В.В., звернулась в суд з адміністративним позовом до Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) просила: визнати дії головного державного виконавця Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дрижко Тетяни Миколаївни щодо винесення постанови від 03.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62464446 протиправними та скасувати постанову від 03.07.2020 року по відкриття виконавчого провадження №62464446; визнати дії головного державного виконавця Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дрижко Тетяни Миколаївни щодо винесення постанови від 03.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62464243 протиправними та скасувати постанову від 03.07.2020 року по відкриття виконавчого провадження №62464243. На обґрунтування вимог позивач зазначала, що постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 06.02.2020 року у справі №141/955/19 її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 20400 грн. Цією ж постановою стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн. 06.07.2020 року ОСОБА_1 отримала постанови від 03.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62464446 про стягнення штрафу та № 62464243 про стягнення судового збору.

На переконання позивача, поданий до виконання виконавчий документ не відповідає вимогам п.7 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", внаслідок чого відповідач мав застосувати положення п.6 ч.4 цієї статті та повернути виконавчий документ до Погребищенського районного суду Вінницької області, а відтак вважає, що державним виконавцем протиправно відкрито виконавчі провадження від 03.07.2020 року №№ 62464446.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Позивач у справі звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій, з з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати оскаржене рішення та прийняти нове - про задоволення позовних вимог. В обгрунтування вимог зазначила, що виконавчий документ не відповідав вимогам ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а тому не міг бути підставою для винесення оскаржених постанов. Даному факту суд першої інстанції не надав належної оцінки.

25.08.2020 року учасники справи в судове засідання не з`явились тоді як про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Визначаючись щодо можливості розгляду справи за визначеної явки сторін в судове засідання, суд виходить із наступного.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Поважність причин неявки сторони в суд є оціночною категорією, яка вирішується судом в кожному конкретному випадку, але в будь якому разі неявка представника повинна бути обумовлена причинами, які об`єктивно та безумовно не дозволяють йому з`явитись до суду, що повинно підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Главою 11 Розділу II КАС України визначено особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця. Однією з таких особливостей є скорочені строки розгляду справ цієї категорії.

Відповідно до приписів частини 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

При цьому, частина 3 статті 268 КАС України говорить, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на викладене та враховуючи те, що для цієї справи пріоритетним є її швидке вирішення, а також достатність письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №141/955/19 від 06.02.2020 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 03.04.2020 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

03.06.2020 року Погребищенським районним судом Вінницької області надіслано до Оратівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, в порядку виконання, копію постанови по справі №141/955/19 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 в частині стягнення судового збору в сумі 420, 40 грн. та стягнення штрафу в сумі 20400 грн.

02.07.2020 року вищезазначені матеріали надійшли до Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

03.07.2020 року державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №62464446 та №62464243, з примусового виконання постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 06.02.2020 року у справі №141/955/19.

Позивач вважає дії державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження протиправними, а постанови такими, що підлягають скасуванню, в зв`язку з чим, звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403-VIII).

Згідно ч.1 ст.3 Закону №1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема, верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, а також гласності та відкритості виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пункт 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачає, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Стаття 4 Закону України № 1404-VIII визначає вимоги до виконавчого документа.

Частина 1 цієї статті говорить, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 4 статті 4 Закону України №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Надаючи правову оцінку посиланням позивача на невідповідність виконавчого документу вимогам ст.4 Закону України №1404-VIII, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Частина перша статті 307 КАС України визначає, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Як вже встановлено судом, 03.06.2020 року Погребищенським районним судом Вінницької області надіслано до Оратівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області копії постанов по справі №141/955/19 про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає, що оскільки у матеріалах виконавчого провадження відсутній оригінал постанови суду з підписом судді та мокрою печаткою, державним виконавцем протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується із такими доводами, оскільки частина 3 статті 4 Закону України №1404-VIII говорить, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказ Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

Тобто, прямої вимоги щодо пред`явлення оригіналу виконавчого документу законодавством не встановлено.

При цьому, Верховний Суд України у своєму узагальненні «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення» від 01.08.2004 року зазначив, що оригінал судового рішення виготовляється в єдиному екземплярі та зберігається у справі. Копію судового рішення потрібно видавати із зазначенням, що це - копія та що вона звірена з оригіналом, підписана посадовою особою, яка її звіряла і видавала. Підпис посадової особи на копії судового рішення має бути завірений печаткою того суду, який її видав.

Згідно п.3,4 розділу XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814 копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та печаткою суду із зазначенням дати.

Копії судових рішень, що набрали законної сили або підлягають негайному виконанню повинні бути прошиті, пронумеровані, засвідчені та скріплені відповідною печаткою суду.

З матеріалів виконавчих проваджень №62464243 та № 62464446 судом першої інстанції встановлено, що копії постанов Погребищенського районного суду Вінницької області від 06.02.2020 року засвідчено у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, що свідчить про їх відповідність в частині правильності завірення та дотримання інших вимог вищезазначеної Інструкції. Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії державного виконавця при відкритті виконавчих проваджень на підставі завірених копій судових рішень є правомірними.

Крім того, надаючи правову оцінку доводам позивача, що оскільки у виконавчому документі не зазначено строк пред`явлення його до виконання то із зазначеної підстави державним виконавцем протиправно відкрито виконавчі провадження від 03.07.2020 року №№ 62464446 та 62464243 колегія суддів зазначає.

Частина 1 статті 4 Закону України №1404-VIII говорить, що у виконавчому документі зазначаються, зокрема, строк пред`явлення рішення до виконання.

Разом з тим, слід вказати, що стаття 303 КУпАП визначає давність виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Положення цієї Статті встановлює, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Отже, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлений законом і не може бути змінений. Так як у постанові, як виконавчому документі, зазначена дата набрання постановою законної сили - 03.04.2020 року, тому, колегія суддів визнає правильними висновки суду першої інстанції, що відсутність у виконавчому документі визначення конкретного строку пред`явлення виконавчого документу в нашому випадку не є підставою для визнання оскаржених постанов протиправними та їх скасуванню, оскільки дата складання постанови - 06.02.2020, набрання законної сили - 03.04.2020 та дати пред`явлення постанови до виконання - 03.06.2020 достатньо для висновку, що виконавчий документ пред`явлений у межах встановленого законом строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає оскаржене рішення орбгрунтованим та законним, а доводи апеляційної скарги такими, що не дають підстав для його зміни чи скасування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 серпня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Граб Л.С. Смілянець Е. С.