Справа № 521/4415/20
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/4415/20
Провадження № 2-а/521/106/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, серії ЕАК №2270725, від 20.03.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425 грн..

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на таке.

На думку позивача, зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Як вказує позивач, 20 березня о 01 годині 27 хв. він проїжджав Іванівський шляхопровід. Під`їжджаючи до перехрестя призупинився, тому що горіло червоне світло. Далі загорілося зелене світло і він за правилами дорожнього руху повернув ліворуч.

Також, позивач зазначає, що на момент вчинення маневру була ніч, побачити додаткову секцію було майже не можливо, а тому він діяв за правилами п. 8.7.3 а, б, г ПДР України, у зв`язку з чим порушень з його боку немає.

З указаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, такою, що складена з порушеннями норм матеріального і процесуального права та такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, позивач, просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАК №2270725, від 20.03.2020 року, скасувати, оскільки вважає, що його права на захист було обмежено.

Позивач надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі.

Відповідач у судове засідання не прибув, до суду представник надав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, які були надані сторонами до суду, суд дійшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що поліцейським капралом поліції Каравановою Н.А. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАК №2270725, від 20.03.2020 року. (а. с. 25).

Відповідно до п. 6 - 8 вказаної постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425,00 грн. за те, що останній «20.03.2020 року о 01:27:43 годині в м. Одесі по вулиці Щорса, буд. 148, керуючи ТЗ проїхав перехрестя на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив п. 8.7.3.з ПДР - порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою». (а. с. 25).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно нього було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як правил дорожнього руху він не порушував, діяв в межах Правил дорожнього руху. Вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП та зі зловживанням поліцейськими своїх службових обов`язків.

Згідно зі ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Законом України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 52-3 вказаного Закону, до повноважень Національної поліції належить забезпечення безпеки дорожнього руху.

Окрім того, разом із позовною заявою позивачем надано відеозапис з камери відео-реєстратора його транспортного засобу, яке, як він вважає, спростовує факт скоєння ним адміністративного правопорушення. (а. с. 7).

Факт належності відео-реєстратора позивачу ним не оспорюється.

Із долученого до позову СD-носія вбачається що на ньому міститься один відеозапис з найменуванням «2-2-165afc6e-6aaa-11ea-9669-eca21caab5c3».

При вивченні наданого позивачем відеозапису вбачається наступне.

20.03.2020 року в часовому проміжку з 01:30:35 години - 01:30:48 години по Іванівському шляхопроводу, в крайній лівій смузі руху, рухається транспортний засіб, який пригальмовує перед ввімкненим червоним сигналом світлофору.

В часовому проміжку з 01:30:49 - годині по 01:30:56 вмикається основна секція світлофору, при вимкненій додатковій секції, яка дозволяє рух ліворуч, і транспортний засіб, не зупиняючись, продовжує рух по вказаній смузі руху, здійснює поворот наліво в напрямку по вул. С. Ріхтера (Щорса) та закінчує даний маневр, згідно відомостей відео-реєстратора, о 01:30:56 годині.

В подальшому, після закінчення маневру, транспортний засіб продовжує рух по вул. С. Ріхтера (Щорса), і зупиняється на вимогу автомобіля патрульної поліції (повна зупинка транспортного засобу відбулась о 01:31:30 годині), після чого, з транспортного засобу патрульної поліції вийшов співробітник поліції в напрямку до транспортного засобу, на якому рухався ОСОБА_1 ..

Представник відповідача, надав до суду відзив на позов, до якого долучив роздруківки відеозапису з камери відео-реєстратора транспортного засобу позивача, згідно яких, як він вважає, можна об`єктивно підтвердити факт порушення правил дорожнього руху позивачем по справі.

Так, у відзиві на позов представник Управління патрульної поліції вказав на те, що 20.03.2020 року о 01 год. 27 хв. в ході виконання службових обов`язків поліцейська роти № 6 батальйону № 1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Караванова Н.А., за адресою: м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 148 (стара назва - вул. Щорса), виявила т/з «HYUNDAI ELANTRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , який проїхав перехрестя вул. Святослава Ріхтера/Овідіопольської дороги на вимкнену додаткову секцію світлофора, чим порушив п.8.7.3.з) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Поліцейські відреагували на дане правопорушення, зупинили автомобіль «HYUNDAI ELANTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 та пояснили гр. ОСОБА_1 суть скоєного правопорушення, роз`яснили йому права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, пояснивши, що відносно нього на місці зупинки автомобіля розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача поліцейською патрульної поліції Караваною Н.А. було винесено постанову серії ЕАК № 2270725 від 20.03.2020 року, зі змістом якої позивача було ознайомлено та роз`яснено права та строки її оскарження.

При дослідженні відеозапису, наданого позивачем, а саме: відеоматеріалів з відео-реєстратора автомобіля ОСОБА_1 , судом встановлено, що вчинення правопорушення позивачем зафіксовано відеозаписом з відео-реєстратора, адже з останнього вбачається, що його транспортний засіб рухався в крайній лівій смузі руху (призначена для повороту наліво, згідно дорожнього знаку, зафіксованого на відеозаписі в часовому проміжку з 01:30:48 - годині по 01:30:50), і при увімкненому зеленому сигналі основної секції світлофора та вимкненому сигналі додаткової секції світлофора, яка дозволяє рух ліворуч, водій транспортного засобу перетнув перехрестя, здійснив поворот ліворуч та продовжив рух у напрямку вул. С. Ріхтера (Щорса).

Крім того, вищевказане підтверджується фотознімками з місця вчинення адміністративного правопорушення, які містяться в матеріалах справи. (а. с. 68, 68 з. б.)

Суд, дослідивши матеріали відеозапису, наданого позивачем, критично ставиться до тверджень позивача щодо неможливості помітити додаткову секцію світлофора в силу темної пори доби, оскільки, відповідно до норм п. 2.3. б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Окрім того, в матеріалах відеозапису відсутні докази, які б могли встановити відсутність або наявність адміністративного правопорушення за п. п. 8.7.3. з) ПДР. Інші докази, які б спростовували позицію відповідача позивачем до суду не надані.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до положень ч. 2 статті 122 КУпАП України, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням' вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладеного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,- тягнуть за собою накладення штрафу у вигляді двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.7.3 Правил дорожнього руху України встановлено:

а) ПДР зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Таким чином, аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи містять докази факту вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, а саме: порушення позивачем проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою, а доводи позивача не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, з огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б підтверджували зазначені позивачем обставини, у суду відсутні, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 122, 251, 258, 268, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України.

Суддя: Н.В. Мирончук