Справа № 160/10002/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 серпня 2020 року Справа №160/10002/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020р. ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправними дії Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нової фотокартки у зв`язку з досягненням позивачем 45 років, без передачі будь-яких даних до Єдиного державного демографічного реєстру України, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без використання будь-яких засобів ЄДДР, без надання згоди на обробку персональних даних.

- зобов`язати відповідача вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я позивача (серія НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років, без передачі будь-яких даних до Єдиного державного демографічного реєстру України, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без використання будь-яких засобів ЄДДР, без надання згоди на обробку персональних даних.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Згідно до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем у позові не зазначено ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України в порушення вимог п.2 ч.5, ч.6 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, судом не приймається до уваги зазначення позивачем у позові про відсутність коду ЄДРПОУ відповідача на сайті, оскільки відомості щодо коду ЄДРПОУ позивач має змогу дізнатися з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправними таких рішення, дій або бездіяльності та зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Згідно до п.9 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що відповідачами у адміністративних справах є ті суб`єкти владних повноважень, до яких звернуто позовні вимоги позивача.

Як вбачається зі змісту заявленого позову позивачем визначено в якості відповідача Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, проте позовні вимоги щодо визнання протиправними дій (основна вимога) звернуто до Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, який не є стороною по справі.

Окрім того, відповідно до п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, позовна заява не містить викладу обставин, яким позивач обґрунтовує позовні вимоги про визнання протиправними дій Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з урахуванням того, що такий відділ не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову фізичною особою немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2020р. становить 2102 грн.

Тобто, позивач за подання даного позову немайнового характеру повинен був сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн., виходячи із розрахунку: 2102 грн. * 0,4.

Так, як вбачається зі змісту доданих до позову документів, позивач на підтвердження сплати судового збору надала суду квитанцію №5256-1176-3383-8566 від 20.08.2020р.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, на виконання наведених норм, судом 25.08.2020р. було перевірено зарахування судового збору, сплаченого позивачем за подання даного позову згідно квитанції №5256-1176-3383-8566 від 20.08.2020р., до спеціального фонду державного бюджету України та встановлено відсутність такого зарахування.

Частиною 10 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Також, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, як вбачається зі змісту позову, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 19.08.2018р., проте, копії наведеної постанови до позову не надано в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; із зазначенням у пункті 1 прохальної частини позову позовних вимог заявлених саме до відповідача - суб`єкта владних повноважень (юридичної особи); із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про визнання протиправними дій Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з урахуванням того, що такий відділ не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, у відповідності до вимог п.2, п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, а саме: копії постанови Великої Палати Верховного Суду, на яку позивач посилається у позові, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання даного адміністративного позову до суду з вимогами немайнового характеру у відповідності до вимог ст.4 Закону України "Про судовий збір" та ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись п.2, п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.3, ч.4 ст.161, ч.1, ч.10 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; із зазначенням у пункті 1 прохальної частини позову позовних вимог заявлених саме до відповідача - суб`єкта владних повноважень (юридичної особи); із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про визнання протиправними дій Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з урахуванням того, що такий відділ не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, у відповідності до вимог п.2, п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, а саме: копії постанови Великої Палати Верховного Суду, на яку позивач посилається у позові, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. за подання даного адміністративного позову до суду з вимогами немайнового характеру у відповідності до вимог ст.4 Закону України "Про судовий збір" та ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №UA4004008 УК у Чечелівському районі м.Дніпра, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва