Справа № 308/8384/20
Суддя: Крегул М. М.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8384/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Крегул М.М.,
при секретарі Ковач В.Ю.,
за участю перекладачів Тарасінгам Раджкумар, ОСОБА_1
представника позивача Шкробак І.І.,
відповідача ОСОБА_2 (Jatinder Singh),
перекладачів - Тарасінгам Радж Кумар та Ядваллі Сатуел Пракаш
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України,-
Військова частина № НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 20 серпня 2020 року о 00 год. 30 хв. громадянин Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) був виявлений та затриманий в складі групи осіб прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Оноківці» в районі 285 п/зн, 250 метрів до лінії державного кордону, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку. Документ, що посвідчує особу та підтверджує його законність перебування на території України відсутній, оскільки, ДМС прийнято рішення про скасування тимчасової посвідки на проживання в Україні.
Зазначає також в позові, що своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність, за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та в подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, він був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.
Зважаючи на викладене в адміністративному позові, військова частина № НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України просить затримати з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представник позивача Шкробак І.І.,у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав, викладених у змісті позову.
Відповідач громадянин Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пояснив, що бажає залишитися в Україні, проживав на території України тривалий час , має посвідку на тимчасове проживання , яка дійсна до листопада 2020року та навчається в авіаційному інституті. Про те, що його відраховано з Харківського інституту та скасовано його посвідку на тимчасове проживання в Україні йому стало відомо тільки 21.08.2020р. від представника позивача перед судовим засіданням.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 20 серпня 2020 року о 00 год. 30 хв. громадянин Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) був виявлений та затриманий в складі групи осіб прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Оноківці» в районі 285 п/зн, 250 метрів до лінії державного кордону, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку.
З матеріалів також вбачається, що відповідач громадянин Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), має посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 строк дії якої закінчується 01.11.2020 року, та проживає на території України на законних підставах.
З протоколу про адміністративне затримання від 20.08.2020р. встановлено , що 20 серпня 2020 року о 00 год. 30 хв. громадянин Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) був виявлений та затриманий в складі групи осіб прикордонним нарядом «Група реагування» на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Оноківці» в районі 285 п/зн, 250 метрів до лінії державного кордону, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку та останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності
Однак, представником позивача ОСОБА_4 , доказів про визнання винним та притягнення за вчинення громадянином Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП суду надано не було.
З витягу наказу Харківського авіаційного інституту № 1000-уч від 20.08.2020 року вбачається, що відповідач громадянин Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), 20.08.2020 року був відрахований з навчального закладу.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Частиною 3 ст. 29 цього Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
За ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.
Як встановлено судом та не спростовано представником позивача, відповідач громадянин Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) має законні підстави для перебування на території України. Особу ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) можливо ідентифікувати, так як суду надана копія його посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , строк дії якої закінчується 01.11.2020 року.
У судовому засіданні встановлено, що 20.08.2020 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області , було прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянин Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), однак, відомості та підпис про ознайомлення останнього з прийнятим рішенням та вручення йому копії рішення відсутні.
Крім того, у матеріалах справи міститься рішення про примусове повернення громадянина Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) до країни походження або третьої країни від 20.08.2020 року. Разом з цим, згідно протоколу про адміністративне затримання відповідача було затримано 20.08.2020 року на строк до трьох діб, а відтак, відповідач був позбавлений можливості виконати вищевказане рішення, добровільно повернутися до країни походження.
Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.
Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів порушення відповідачем ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців ( постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (зокрема за частиною першою статті 203 КУпАП), судові рішення тощо), наявність яких також є однією із обов`язкових умов для застосування у даному випадку частини першої статті 289 КАС.
Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» при вирішенні зазначеної категорії, суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року,статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.
Зокрема, відповідно до п "f" частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім як відповідно до процедури, встановленої законом, у випадку законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності всіх умов для прийняття рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 271, 272, 289, 297 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позу Військової частини № НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Індії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Повний тест рішення складено та проголошено 26.08.2020 року о 08 год. 35 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду М.М. Крегул