Справа № 640/24909/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Київ № 640/24909/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 27 листопада 2019 року №60293924,

В С Т А Н О В И В :

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - позивач, НКРЕКП) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Департамент ДВС) та просить скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. від 27 листопада 2019 року у виконавчому провадженні №60293924 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 11 жовтня 2019 року за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року та постановою Шостого окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №826/6713/18, відповідно до якої НКРЕКП зобов`язано встановити для ПАТ «Дніпропетровськгаз» економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, зокрема, включивши до складу такого тарифу: вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат на період 2018 року в розмірі 596 846,1 тис. грн..; компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 277 592,2 тис.грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2016 рік в розмірі 14 291,48 тис.грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 151 417,2 тис.грн. надійшла до НКРЕКП 21 жовтня 2019 року.

Вже 25 жовтня 2019 року до Департаменту ДВС направлена заява про відкладення провадження виконавчих дій та продовження строку добровільного виконання судового рішення у зв`язку з тривалістю процедури встановлення (перегляду) тарифів. Одночасно відповідача повідомлення про вже вжиті дії в порядку добровільного виконання судового рішення.

Проте, 03 грудня 2019 року позивачу надійшла оскаржувана постанова про накладення штрафу.

Позивач зауважує, що в порядку касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у зазначеній вище справі подано касаційну скаргу, в рамках розгляду якої ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі №826/6713/18 зупинено виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач вважає, що постанова про накладення штрафу винесена відповідачем передчасно та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд провадити суддею одноособово з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

У визначений судом від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачаються заперечення щодо позовних вимог, зазначається, що станом на 27 листопада 2019 року судове рішення позивачем виконано не було, у зв`язку з чим винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу. Водночас, у подальшому у зв`язку із задоволенням Верховним Судом касаційної скарги позивача на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року державним виконавцем винесено постанову від 23 грудня 2019 року про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з чим скасовано заходи щодо виконання судових рішень, у тому числі й постанову про накладення штрафу.

Посилаючись на те, що оскаржувана постанова не підлягає виконанню, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 16 січня 2020 року заслухано пояснення представника позивача, ухвалено закінчити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З наданої до матеріалів справи копії виконавчого провадження вбачається, що за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року та постановою Шостого окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №826/6713/18, відповідно до якої НКРЕКП зобов`язано встановити для ПАТ «Дніпропетровськгаз» економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, зокрема, включивши до складу такого тарифу: вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат на період 2018 року в розмірі 596 846,1 тис. грн..; компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 277 592,2 тис.грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2016 рік в розмірі 14 291,48 тис.грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 151 417,2 тис.грн., державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 11 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження №60293924, надано строк на добровільне виконання зазначених судових рішень (10 днів).

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 жовтня 2019 року позивачем отримано 21 жовтня 2019 року.

Виходячи із складної та тривалої процедури прийняття НКРЕКП рішення на виконання судових рішень, позивачем направлено до Департаменту ДВС листа від 25 жовтня 2019 року з проханням відкласти провадження виконавчих дій та продовжити строк, наданий на добровільне виконання судового рішення.

Одночасно, у листі позивачем зазначено на вже здійснених діях на виконання судових рішень, зокрема, що 07 жовтня 2019 року НКРЕКП проводилися відкриті слухання, на яких схвалено проект постанови «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз», який було оприлюднено для одержання зауважень та пропозицій.

Як зазначає відповідач, оскільки станом на 27 листопада 2019 року рішення судів у добровільному порядку виконані не були, державним виконавцем винесено оскаржувану постанову від 27 листопада 2019 року про накладення на НКРЕКП штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

Окрім того, 21 грудня 2019 року до Департаменту ДВС надійшла ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року, відповідно до якої зупинено виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №826/6713/18 до закінчення перегляду рішень в касаційному порядку.

Також, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року задоволено касаційну скаргу НКРЕКП, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року та постанову Шостого окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №826/6713/18 скасовано, ухвалено нову постанову, відповідно до якої у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дніпропетровськгаз» відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії (справа №826/6713/18).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статей 1, 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Положеннями статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, зокрема, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У цьому зв`язку на виконання пункту 5 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Департаменту ДВС 23 грудня 2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Цією ж постановою скасовано вжиті раніше заходи щодо виконання рішення суду, у тому числі й постанову про накладення штрафу від 27 листопада 2019 року.

Отже, виконавче провадження закінчено у зв`язку із скасуванням рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки постанова, яку НКРЕКП просить визнати протиправною та скасувати, виконанню не підлягає, а виконавче провадження №№60293924 закрито у зв`язку із скасуванням рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України гарантовано, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої судові витрати підлягають відшкодуванню лише при задоволенні позову. Отже, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору згідно платіжного доручення №1924 від 10 грудня 2019 року у розмірі 1 921,00 грн. відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 17, 69-71, 94, 160-165, 167, 254, 257-263, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 27 листопада 2019 року №60293924 - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, адреса: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, , тел. .

Відповідач: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, адреса: 01001, Київ, вул. Городецького, 13, тел.: +23, .

Суддя В.І. Келеберда