Справа № 520/9529/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 р. № 520/9529/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Нетіченська, буд. 14,м. Харків,61010) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., винесену відповідачем відносно позивача, 08.07.2020 року у виконавчому провадженні № 61783776 по примусовому виконанні виконавчого листа №520/10622/19 від 19.03.2020 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що постанова є такою, що порушує права міжрегіонального управління, винесена всупереч вимогам законодавства, оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 року по справі №520/10622/19 у встановлений строк не виконується з поважних причин.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач, в силу ч.11 ст. 126 КАС України, є належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, які визначені ч. 6 ст.162 КАС України.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов та пред`явлення зустрічного позову.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 року у справі № 520/10622/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі: зобов`язано Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (нині - Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції) (далі - міжрегіональне управління) виплатити ОСОБА_1 його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 154936, 12 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення Харківським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист від 19.03.2020 року № 520/10622/19.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження від 13.04.2020 року № 61783776 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2020 року № 520/10622/19 та надано боржнику строк - 10 робочих днів для виконання рішення суду (копія постанови отримана управлінням лише 15.05.2020 року).

08.07.2020 року головним державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу від 08.07.2020 року № 61783776, якою з посиланням на ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон № 1404) за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на міжрегіональне управління штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. (копія постанови отримана управлінням 13.07.2020 року.)

Не погодившись з постановою державного виконавця від 08.07.2020 року ВП № 61783776 про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема є виконавчий документ, виданий на підставі та на виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII), у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання взагалі. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання рішення суду саме без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції у відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2020 року ВП № 61783776, отриману позивачем 15.05.2020 року, направлено відповідачу лист від 01.06.2020 року за вих. № 22-3471/11/1.1/47-20 із повідомленням про наявність поважної причини, зокрема відсутність кошторисних призначень на виплату середнього заробітку за весь час затримки по кошторисних призначень на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 154 936, 12 грн. на користь ОСОБА_1 , що унеможливлює виконання рішення суду у встановлений постановою строк - 10 робочих днів.

Із аналізу приписів п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» від 18 травня 2016 р. № 348 та постанови Кабінету Міністрів України «Про перейменування деяких територіальних органів Міністерства юстиції" від 5 лютого 2020 р. № 48 вбачається, що утворено Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

Згідно п. 1 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України Затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23 червня 2011 р. за № 759/19497 (далі - Положення), міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління) підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

Відповідно до п. 13 Положення, міжрегіональні управління утримуються за рахунок Державного бюджету України. Структуру міжрегіональних управлінь затверджує Міністр юстиції України. Штатний розпис та кошторис міжрегіональних управлінь затверджує державний секретар Міністерства юстиції України.

Відтак, саме від Уряду залежить можливість Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.

Судом встановлено, що позивачем 24.04.2020 року за № 22-3179/4.1/47-20 був направлений лист на адресу Державного секретаря Міністерства юстиції України з проханням розглянути та позитивно вирішити питання щодо збільшення видатків для сплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку на виконання судового рішення.

Також, позивачем 01.06.2020 року за № 22-3459/4.1/11/47-20 повторно був направлений лист на адресу Державного секретаря Міністерства юстиції України про виділення коштів на виконання рішення суду.

Суд також звертає увагу на те, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі № 757/29541/14/-а та Верховним Судом у постанові по справі №373/436/15 від 21.11.2018 року.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що позивачем неодноразово вживались заходи спрямовані на виконання судового рішення, а саме звернення 24.04.2020 року та 01.06.2020 року до Державного секретаря Міністерства юстиції України з проханням розглянути та позитивно вирішити питання щодо збільшення видатків для сплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку на виконання судового рішення, а також, позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення у строк, про що повідомив відповідача, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу на Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав доказів про існування у позивача на рахунках в установах Казначейства грошових коштів для сплати середнього заробітку за весь час затримки.

Відтак, у контексті обставин цієї справи, не можна дійти висновку, що позивачем не були перераховані зазначені кошти без поважних причин.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ВП № 61783776 від 08.07.2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

.

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Нетіченська, 14, м. Харків, 61010, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Ярослава Мудрого, 16, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ВП № 61783776 від 08.07.2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. (п`ять тисяч сто гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 26 серпня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.