Справа № 320/2943/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2943/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Лиска І.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року (прийнята в порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква до Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020 року, Заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції з огляду на наступне.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Києва 06 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Так, в зазначеній вище ухвалі визначено недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду:

- заяви в якій позивач має викласти юридичні та фактичні підстави позову згідно з вимогами статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

На усунення недоліків від позивача до суду першої інстанції надійшла заява про фактичні та юридичні підстави позову.

Разом з тим, при ознайомленні з заявою про виправлення недоліків, суддею першої інстанції встановлено, що Заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону не наведено в заяві належних обґрунтувань щодо юридичних та фактичних підстав позову згідно з вимогами статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 4 статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Положення статті 131-1 Конституції України обмежили представницьку функцію прокуратури виключно до представництва інтересів держави в суді в випадках і порядку, встановлених законом, а повноваження прокурора зводяться до: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених Законом; 3) наглядом за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Законом України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» умовою звернення до суду прокурора є підстава представництва, яка має бути не тільки ним обґрунтована, але і підтверджена судом.

Якщо прокурор звертається до суду з позовом в інтересах держави, відповідно до частини четвертої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві він самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Як встановлено із позовної заяви, що пред`являючи даний позов, прокурор послався одночасно на статтю 131-1 Конституції України, статтю 23 Закону України "Про прокуратуру" та статтю 53 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначив, що у органу що здійснює державний контроль та нагляд (державна архітектурно-будівельна інспекція) відсутнє повноваження щодо здійснення контролю щодо законності прийняття рішень органами місцевого самоврядування. Проте у позовній заяві не визначено та не обґрунтовано, в чому ж полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та не зазначено інші органи, які уповноважені здійснювати відповідний контроль за рішеннями сільських рад у спірних правовідносинах. Крім того, не надано обґрунтування того, що Міністерство оборони України або Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква не має можливості самостійно звернутися з даним позовом до суду.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на усунення недоліків від позивача до суду першої інстанції надійшла заява про фактичні та юридичні підстави позову.

Разом з тим, при ознайомленні з заявою про виправлення недоліків, суддею суду першої інстанції встановлено, що Заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону не наведено в заяві належних обґрунтувань щодо юридичних та фактичних підстав позову згідно з вимогами статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку із вище зазаченим, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції ща вважає встановленим той факт, що позивач ні в установлений 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху (до 21.04.2020 року включно), ні станом на 12.05.2020, не усунув недоліки позовної заяви, яку судом залишено без руху.

Отже, вимоги ухвали суду від 06.04.2020 не виконано, недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто.

Згідно з приписами ч.2 ст.44 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, добросовісність вимагає здійснення процесуальних прав лише з метою, з якою їх було надано.

Частиною 3 статті 9 КАС України, передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Частиною другою статті 169 КАС України встановлено зокрема, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалою суду від 06.04.2020 про залишення позовної заяви без руху встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви і позивачем у встановлений в ухвалі строк ці недоліки не усунуто, вказана позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України, встановлено обов`язок суду повернути позовну заяву позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у встановлений судом строк заявник позивач не виконав вимоги ухвали судді від 06 квітня 2020, на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України вона підлягає поверненню з доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви, згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, не позбавляє права позивача для повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу м. Біла Церква - залишити без задоволення, а ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І Кобаль