Справа № 946/4033/20
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/4033/20
Провадження № 2-а/946/111/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 серпня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Нікітіної Ю.П.

представника позивача: Кобака В.І.

представника відповідача: Карапиш К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 06.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якому просив:

(І) визнати причину пропущення строку поважною та поновити пропущений процесуальний строк;

(ІІ) визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №337-ДК/0140П0/08/01/-20 від 11.06.2020 року.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що 02.06.2020 року державним інспектором були складені акт обстеження земельної ділянки №337-ДК/200/АО/10/01/-20 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки №337-ДК/230/АО/10/01/-20. При цьому, з наказом, на підставі якого було проведено перевірку, його ознайомлено не було; про проведення обстеження земельної ділянки та перевірку дотримання вимог земельного законодавства не повідомлено. 11.06.2020 року о 15 год. 00 хв. поштою ним було отримано протокол про адміністративне правопорушення №337-ДК/0140П0/08/01/-20 від 02.06.2020 року, за змістом якого в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП. Також, при ознайомлені з протоколом він дізнався, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 11.06.2020 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Повідомлення про розгляд справи на його адресу надійшло лише 13.06.2020 року. 27.06.2020 року поштою ним було отримано постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Вважав, що відповідачем не було виконано обов`язок щодо належного та своєчасного сповіщення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, чим було позбавлено можливості реалізувати передбачені ст.268 КУпАП права. Крім того, земельна ділянка площею 40,00 га, стосовно якої констатовано факт самовільного використання, не є сформованою, їй не присвоєний кадастровий номер, вона не має своїх меж, площі, а також про неї відсутні відомості про внесення інформації до ДЗК, а отже відносно неї не зареєстровані речові права та неможливо встановити її власника. Протокол про адміністративне правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення та акти перевірки мають лише загальні відомості щодо земельної ділянки такі як «земельна ділянка площею 30, 00 га із 40, 00, яка розташована в північній частині від смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області». Так само в план-схемах відсутні відомості щодо місцезнаходження земельної ділянки, не зазначено власника земельних ділянок, окреслення конкретних меж та сусідніх ділянок, не зазначено точних координат, що на його думку, не дає можливості встановити точне місцезнаходження ділянки з приводу самовільного зайняття якої його притягнуто до адміністративної відповідальності. З акту обстеження земельної ділянки не вбачається, що земельна ділянка самовільно використовується саме ним. Відомості, зазначені у листі Суворовської селищної ради за вих.№02-13/271 від 27.04.2020 року, які були покладений в основу обґрунтованості його вини, не перевірялися та нічим не підтверджені. Крім того, вказаний лист отриманий поза межами проведеної перевірки, а тому не є належним і допустимим доказом.

ІІ. Процедура та позиції учасників справи

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 06.07.2020 року, справа №946/4033/20 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.2. 09.07.2020 року ухвалою судді визнані поважними причини пропуску строку звернення до суду, ОСОБА_1 поновлено пропущений строк на оскарження постанови, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.43).

2.3. 31.07.2020 року задоволена заява представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.101, 102).

2.4. Позивач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направивши представника з належним чином посвідченими повноваженнями.

2.5. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів. Додатково зазначив, що чинним законодавством у випадку відмови особи від підписання протоколу не передбачено можливості повідомлення її про час та місце розгляду справи в усній формі в присутності свідків та із застосуванням відео фіксації. Відповідач зобов`язаний був направити повідомлення про розгляд справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Крім того, звернув увагу, що всупереч наказу №337-ДК від 26.05.2020 року обстеження було здійснено державним інспектором одноособово. Зазначення у протоколі інформації про особу не свідчить автоматично про вчинення цією особою правопорушення та не є таким доказом по справі. Таким чином, вважав, що відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження використання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 30, 00 га, відносно якої здійснювалася перевірка.

2.6. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним (а.с.58-62). В обґрунтування заперечень пояснив, що чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не встановлено обов`язку контролюючого органу щодо направлення наказу про проведення перевірки, акту перевірки та акту обстеження земельної ділянки позивачеві. Розпорядження земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення, яка не надана у власність або у користування громадянам чи юридичним особам, має здійснюватися в порядку статей 122, 123 ЗК України та з урахуванням статті 134 ЗК України, після формування її як об`єкта цивільно-правових відносин відповідно до вимог статті 79-1 ЗК України. Рішення щодо передачі земельної ділянки площею 30 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам органами виконавчої влади не приймались, правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні. Інформація щодо правопорушника міститься саме в протоколі, а не як помилково вважає позивач, у актах. Від надання пояснень отримання та підпису протоколу про адміністративне правопорушення позивач відмовився. ОСОБА_1 в присутності свідків та із застосуванням відеофіксації роз`яснені права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, та повідомлено про час та дату розгляду справи. Позивач на розгляд справи не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подав, про причини неявки не повідомив. Таким чином, вважає, що позивач скористався своїм правом на розгляд справи без його участі.

2.7. Під час розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

ІІІ. Релевантні джерела правового регулювання (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

3.1. Конституція України

Стаття 19. […] Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

3.2. Кодекс адміністративного судочинства України (КАС України).

Стаття 2. Завдання та основні засади адміністративного судочинства

[…] 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі

1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості […].

Стаття 77. Обов`язок доказування

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин […].

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

3.3. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП).

Стаття 9. Поняття адміністративного правопорушення

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 53-1. Самовільне зайняття земельної ділянки

Самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 268. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 277-2. Повідомлення про розгляд справи

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

3.4. Земельний кодекс України від 25.10.2001 року за №2768-ІІІ (ЗК України)

Стаття 15-1. Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить:

[…] є-1) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Стаття 79. Земельна ділянка як об`єкт права власності

1. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Стаття 79-1. Земельна ділянка як об`єкт цивільних прав

1. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. […]

3. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

4. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. […]

9. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

10. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Стаття 116. Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності

1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Стаття 122. Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування

[…] 4. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Стаття 123. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування

1. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Стаття 124. Порядок передачі земельних ділянок в оренду

1. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Стаття 125. Виникнення права на земельну ділянку

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 134. Обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах)

1. Земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Стаття 188. Державний контроль за використанням та охороною земель

1. Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

2. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Стаття 211. Відповідальність за порушення земельного законодавства

1. Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення:

[…] б) самовільне зайняття земельних ділянок.

3.5. Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року за №963-ІV (Закон №963-ІV)

Стаття 1. Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Стаття 9. Організація і здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель та проведення моніторингу ґрунтів

Державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом:

проведення перевірок […]

Стаття 10. Повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель […];

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

3.6. Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року за №161-ХІV (Закон №161-ХІV)

Стаття 2. Правові засади оренди землі

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Стаття 4. Орендодавці землі

[…] Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Стаття 17. Передача об`єкта оренди

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

3.7. Інструкція з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.01.2017 року за №6 (Інструкція №6)

Розділ II. Оформлення протоколу про адміністративне правопорушення

Пункт 1. У разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) (додаток 1)

Пункт 6. У протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 2) із зазначенням часу і місця розгляду.

Пункт 7. Якщо державний інспектор під час складення протоколу не може визначити час і місце розгляду справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляється повідомлення про розгляд справи про адміністративні правопорушення не пізніш як за п`ять діб до дня розгляду справи.

Розділ ІІІ. Розгляд справ про адміністративне правопорушення

Пункт 4. Справа розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Пункт 5. У розгляді справи можуть брати участь потерпілі, законні представники, захисник (адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи), свідки, експерт, перекладач.

3.8. Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затверджене наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року за №308 (у редакції наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 року №53) (Положення №308)

Підпункт 30 пункту 4. Головне управління здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

ІV. Оцінка та висновки суду

4.1. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, перевіривши їх доказами, суд приходить такого висновку.

4.2. У судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» від 26.05.2020 року за №337-ДК проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, площею 40, 00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту) (а.с.63, 64).

4.3. За результатами вказаної перевірки державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїлі управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держагеокадастру в Одеській області Полуляховим Є.О. у присутності землевпорядника Суворовської селищної ради Ілікчієва М.Д. складено Акт обстеження земельної ділянки за №337-ДК/230/АО/10/01/-20 від 02.06.2020 року, згідно з яким перевіркою з виїздом на місце встановлено, що земельна ділянка площею 30, 00 га із 40, 00 га, яка розташована на північній частині від смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), на момент обстеження засіяна сільськогосподарською культурою - озимою пшеницею, інша частина земельної ділянки площею 10, 00 га - не використовується (а.с.12-14, 66-68).

Також даним державним інспектором складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки за №337-ДК/200/АП/09/01/-20 від 02.06.2020 року, за змістом якого за даними Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Одеської області земельна ділянка площею 40, 00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту) - державної форми власності; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; за укладом угідь - пасовища.

Згідно даних Державного земельного кадастру, правовстановлюючі документи та документація із землеустрою в Державному фонді документації із землеустрою на вищевказану земельну ділянку відсутні, дана земельна ділянка не передана у власність та не надана у користування.

Відповідно до листа Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за №02-13/271 від 27.04.2020 року земельна ділянка використовується ОСОБА_1 без жодних правових підстав.

Також, згідно наявних у Міськрайонному управлінні книг реєстрації державних актів та договорів оренди, дана земельна ділянка не передана у власність та не надана у користування.

Враховуючи відсутність рішення органів влади чи місцевого самоврядування щодо передачі у власність чи у користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної форми власності, площею 30,00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області (за межами населеного пункту), дії ОСОБА_1 свідчать про самовільне зайняття вищевказаних земельних ділянок (а.с.15-18, 69-72).

4.4. 02.06.2020 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїлі управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держагеокадастру в Одеській області Полуляховим Є.О. складено протокол про адміністративне правопорушення №337-ДК/0152П/07/01/-20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 53-1 КУпАП.

4.5. Від отримання копії протоколу ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився 02.06.2020 року (а.с.19-21, 73-76, 98). Копію вказаного протоколу ОСОБА_1 отримав поштою 11.06.2020 року о 15 год. 00 хв. (а.с.24).

4.6. 09.06.2020 року за вих.№31-15-0.43-6029/2-20 на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 10 год. 00 хв. 11.06.2020 року в приміщенні Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (а.с.25-27, 77, 78).

4.7. Вищевказане повідомлення отримано ОСОБА_1 13.06.2020 року (а.с.28, 95).

4.8. 11.06.2020 року Заступником Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнко В.Є. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.29-34, 79-84).

4.9. Копію вказаної постанови отримано ОСОБА_1 поштою 27.06.2020 року (а.с.40, 92).

4.10. Аналіз норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів ст.77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

4.11. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться у нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

4.12. В контексті наведеного слід відмітити, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

4.13. Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

4.14. Отже, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

4.15. Приймаючи до уваги, що в порушення ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 53-1 КУпАП, розглянута у відсутності ОСОБА_1 за відсутності даних про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, суд дійшов до висновку про те, що Заступник Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнко В.Є. не вправі був накладати штраф на позивача за самовільне зайняття земельної ділянки.

4.16. Доводи представника відповідача про те, що позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в присутності свідків під відеофіксацію, суд до уваги не приймає, оскільки у відповідності до пункту 6 Розділу ІІ Інструкції №6, яка є обов`язковою для виконання державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 2) із зазначенням часу і місця розгляду.

4.17. Як вбачається з наданих сторонами доказів, копію протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 отримав поштою 11.06.2020 року о 15 год. 00 хв. (а.с.24). Безпосередньо саме повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення отримано ОСОБА_1 поштою 13.06.2020 року, тобто через 2 дні після розгляду справи та накладення адміністративного стягнення (а.с.25-27, 77, 78).

4.18. Крім того, із наданого представником відповідача на підтвердження заперечень проти позову відеозапису також не вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відносно нього (а.с.98).

4.19. Закріплення обов`язку уповноваженої особи щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи є гарантією реалізації інших прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою тощо. Відповідно, невручення особі належним чином повідомлення про розгляд справи позбавляє її можливості захищати себе у провадженні.

4.20. У відповідності до пунктів другого, четвертого частини третьої статті 2, статей 8, 9 КАС України одними із засад (принципів) адміністративного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, які, в тому числі, вимагають надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною, ознайомитися із представленими доказами, коментувати їх та достовірність у належній формі у встановлений час і т.і. Бажання зекономити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження.

4.21. Окремо слід зазначити, що наведена у акті перевірки план-схема не дає можливості встановити точне місцезнаходження земельної ділянки, яка була об`єктом перевірки, її реальну площу, оскільки не містить масштаб, окреслення конкретних меж та сусідніх земельних ділянок, точних координат, а отже, не може достеменно свідчити, що саме зазначена земельна ділянка була об`єктом перевірки.

4.22. Також, на переконання суду, будь-яких доказів на підтвердження того, що саме позивач вчинив вказане порушення, матеріали справи не містять.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, посадова особа виходила виключно з даних, зазначених у листі Суворовської селищної ради за вих.№02-13/271 від 27.04.2020 року, які були отримані поза межами перевірки, ніким не перевірялися та нічим не підтверджені.

4.23. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 порушення земельного законодавства, а саме: самовільного зайняття земельної ділянки загальною площею 30, 00 га, яка розташована на території Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, є не доведеним, що свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України.

4.24. Крім того, саме по собі встановлення наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

4.25. Доводи представника відповідача про те, що факт самовільного зайняття позивачем земельної ділянки було встановлено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2018 року у справі №500/6596/17, суд до уваги не приймає, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин у судовому засіданні надано не було.

4.26. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Також, враховуючи положення ч.2 ст.9, ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за необхідне провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП.

4.27. Разом з тим, приймаючи до уваги, що місцевий загальний суд як адміністративний при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може прийняти лише одне з рішень, передбачених ч.3 ст.286 КАС України, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконною постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері охорони і використання природних ресурсів, є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України та, відповідно, задоволенню не підлягають.

4.28. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Суд вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам представника позивача, оскільки вони на висновки суду не впливають.

Керуючись статтями 2, 9, 73, 74, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

2. Постанову в справі про адміністративне правопорушення №337-ДК/0140ПО/08/01/-20 від 11.06.2020 року, винесену Заступником Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнко Володимиром Євгеновичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 53-1 КУпАП, - скасувати.

3. Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , - закрити на підставі пункту першого статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП.

4. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.І.Бальжик