Справа № П/320/3/20
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 серпня 2020 року м. Київ П/320/3/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Ірпінської міської ради Київської області щодо неприйняття рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0121 по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0131, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, цільове призначення яких змінюється для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури;

-зобов`язати Ірпінську міську раду Київської області на першому пленарному засіданні, яке відбудеться після набрання рішенням суду законної сили, прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0121, по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0131, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, цільове призначення яких змінюється: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури;

-встановити судовий контроль за виконанням рішення суду зобов`язавши Ірпінську міську раду Київської області надати Київському окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення суду протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням суду від 04.05.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Ірпінської міської ради Київської області щодо неприйняття рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0121 по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0131, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, цільове призначення яких змінюється для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури.

Зобов`язано Ірпінську міську раду Київської області на першому пленарному засіданні, яке відбудеться після набрання рішенням суду законної сили, прийняти обґрунтоване та мотивоване рішення по суті про затвердження/відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0121, по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0131, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, цільове призначення яких змінюється: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури.

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою суду від 17.07.2020 заяву про визнання протиправною бездіяльність та встановлення судового контролю за рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 - повернуто заявнику без розгляду.

28.07.2020 позивачем до суду подано заяву про визнання протиправною бездіяльність та встановлення судового контролю за рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 та заяву про поновлення строку на подання такої заяви.

У зв`язку із перебуванням судді Леонтович А.М. у відпустці розгляд заяв призначено на 26.08.2020.

Щодо вимоги заявника про визнання протиправної бездіяльності щодо не виконання рішення суду від 04.05.2020, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 та 6 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача.

Перевіряючи обґрунтованість поданої заяви, суд виходить з наступного. Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

З системного аналізу вищезазначених норм права встановлено, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Відтак, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Суд зауважує, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Суд також бере до уваги, що в рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Крім того, згідно з висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 14.12.2011 р. № 19-рп/2011 право на захист належить особі, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність.

Таким чином, суд зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Позивачем додано до матеріалів заяви роздруківку поіменного голосування, де було винесено на розгляд наступні питання:

1. «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури в АДРЕСА_1 ».

2. «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури в АДРЕСА_2 ».

Разом з тим, у наданій роздруківці відсутня інформація про орган, який розглядав дані питання, дату відповідного пленарного засідання, а також обов`язкові реквізити офіційного документу.

За наведеного, суд дійшов висновку, що надані заявником документи не можуть слугувати належним та допустимим доказом підтвердження допущення Ірпінською міською радою протиправної бездіяльності щодо не виконання рішення суду від 04.05.2020 у справі №П/320/3/20.

Разом з цим, звертаючись до суду із заявою, заявником не наведено аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів.

До того ж, суд звертає увагу, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Позивачем не надана інформація про хід виконавчого провадження, що у свою чергу не може слугувати підставою про постановлення ухвали про порушення закону при виконанні суб`єктом владних повноважень рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі відповідають також і положення п. 1 ч. 6. ст. 246 КАС України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення та положення підпункту "ґ" п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, відповідно до якого постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Крім того, суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до вимог ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

При вирішенні поданої заяви суд звертає увагу на те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття відповідного рішення у справі.

Суд також наголошує, що наведене є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі може суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10 грудня 2018 р. у справі №807/2358/15 (адміністративне провадження №К/9901/45276/18).

Відповідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Системно здійснивши аналіз правових норм, суд зазначає, що стягнення штрафу за не виконання судового рішення здійснюється тільки після встановлення такого контролю рішенням суд, а вподальшому неподанням звіту про його виконання.

Під час розгляду клопотання позивача встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 року у справі №П/320/3/20, судовий контроль, що передбачений ст.382 КАС України, за виконанням такого рішення не встановлювався.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 з питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та визнання протиправної бездіяльності - відсутні.

Керуючись статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1.Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про визнання бездіяльності протиправною щодо не виконання рішення суду від 04.05.2020 та із заявою про встановлення судового контролю.

2. Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та встановлення судового контролю за рішенням суду від 04.05.2020 у справі №П/320/3/20, - залишити без задоволення.

3.Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.