Справа № 308/13122/19
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря судового засідання Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гедзик Василь Миронович, до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 20.08.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.08.2020 року.

Адвокат Гедзик В.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби, в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 29.10.2019 №3993/30500/19 від 29.10.2019, яка винесена в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В. відносно громадянина України ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 481 МКУ, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 29.10.2019 уповноваженою посадовою особою Закарпатської митниці ДФС України винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. За висновком митниці ОСОБА_1 (громадянин Італії) перевищив кінцевий строк (29.04.2018) тимчасового ввезення на митну територію України, а саме: ввезеного 29.04.2017 легкового автомобіля марки «Toyota», моделі «Yaris», номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України.

Представник позивача вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем поспішно, без дотримання вимог МК України, КУпАП, зокрема щодо своєчасності, повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи, а тому є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. ОСОБА_1 , який не володіє українською мовою, фактично позбавлено права скористатись послугами перекладача під час складання протоколу про порушення митних правил. Як наслідок, провадження у даній справі розпочато незаконно. Дійсно, 29.04.2017 позивачем ввезено вищевказаний легковий автомобіль на територію України для власного користування. Під час користування, в межах річного строку перебування, а саме 23.07.2017 вказаний автомобіль під його керуванням потрапив у ДТП, внаслідок чого транспортний засіб був сильно пошкоджений, а сам водій та його пасажир ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження. Зокрема, ОСОБА_1 - у вигляді забою шийного відділу хребта та струсу головного мозку. Зазначена ДТП настала з вини водія іншого транспортного засобу - ОСОБА_2 . Викладене підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2019 та вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2018 у справі № 338/1528/18. Пошкодження даного автомобіля були такими, що він не підлягав відновленню. Так, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 328 від 25.08.2017, вартість його відновлення перевищувала ринкову вартість. Відповідно, 06.09.2019 даний автомобіль утилізовано, тобто знищено ліцензованим суб`єктом господарської діяльності - ТОВ «Еко Транс Оіл». Як наслідок, позивач, тривалий час як фізично так і морально не міг оговтатись від вказаної ДТП. Більше того, він неодноразово виїжджав до Італії на лікування, що підтверджується медичними документами. Саме тому, без будь якого умислу на приховування даної події чи більше того - ухилення від митного обліку, враховуючи й те, що є іноземцем, не знає української мови й законодавства, не повідомив органи доходів і зборів про знищення вказаного авто.

Представник позивача вказує, що жодним чином не є виправданим покладення в основу обвинувачення за ч. 3 ст. 481 МК України доводи відповідача про порушення позивачем ст. 192 МК України щодо не повідомлення митного органу про обставини ДТП та утилізацію автомобіля, адже диспозиція ч. 3 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за дії пов`язані з умисним порушенням правил саме ввезення/вивезення товарів з митної території України, а не за неповідомлення про неможливість виконання такого. З огляду на викладені обставини, у ОСОБА_1 відсутній не лише умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, а й об`єктивна сторона вказаного правопорушення. Митним органом жодним чином не враховано обставину наявності всіх умов, визначених Главою 25 МК України, для поміщення вказаного транспортного засобу у митний режим «знищення або руйнування». Всі дані про його знищення містяться в акті про надання послуг ТОВ «Еко транс Оіл» № 9 від 06.09.2019, який позивачем було долучено до матеріалів справи. Окрім того, провадження у даній справі підлягає закриттю ще й з тієї підстави, що позивачу інкримінується правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 481 МК України в новій редакції, яка набрала чинності 22.08.2019, а відповідно не має зворотної дії в часі, оскільки встановлює відповідальність за новий склад правопорушення, якого не існувало як на момент ввезення даного транспортного засобу так і на момент настання обов`язку його вивезти.

Враховуючи вищенаведене, представник позивача просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 3993/30500/19 від 29.10.2019 винесену в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В. про визнання громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 481 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн., а провадження у справі закрити.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.11.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представником відповідача 09.01.2020 року було подано відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в позові. 17 липня 2020 року додатково було подано до відзиву письмові пояснення позивача від 02.09.2019 року.

Представником позивача 05 серпня 2020 року було подано відповідь на відзив відповідача.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов заперечує. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій Сергія Володимировича №3993/30500/19 від 29.10.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 17000 гривень.

З даної постанови вбачається, що 02 вересня 2019 року о 10 годині 24 хвилини, в зону митного контролю на ділянку "Виїзд" митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, заїхав легковий автомобіль марки «NISSAN», моделі «QASHQAI», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , у якому в якості пасажира слідував громадянин Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), який прямував у приватних справах із України до Угорщини. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 29.04.2017 року через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» гр. Італії ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 . громадянин ОСОБА_1 зобов`язаний був вивезти автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії / НОМЕР_2 за межі митної території України у термін до 29.04.2018 року або вчинити інші дії, визначені ч. 6 ст. 380 Митного кодексу України. У своєму поясненні ОСОБА_1 пояснив що не зміг вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України оскільки він потрапив у дорожньотранспортну пригоду. Документального підтвердження вчинення порушення митних правил внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб ОСОБА_1 Закарпатській митниці ДФС не надав. Матеріалами справи не встановлено фактів продовження ОСОБА_1 строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування.

В подальшому на підтвердження дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , електронною поштою (e-mail: zak(3)customs.sfs.gov.ua ), Закарпатській митниці ДФС надіслано: -копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні № 0000214 від 23.07.2017 року, щодо ДТП за участі автомобіля марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Італії ОСОБА_1 ; - копію плану - схеми місця ДТП до протоколу огляду місця події від 23.07.17; - копію протоколу огляду транспортного засобу СПД-ФО « ОСОБА_4 » від 23.08.17; - копію експертного автотоварознавчого висновку № 328 від 25.08.17 СПД-ФО « ОСОБА_4 », по визначенню вартості матеріального збитку з фототаблицями пошкодженого автомобіля марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 ; - копію ремонтної калькуляції СПД-ФО « ОСОБА_4 » № 328 від 25.08.17;- копію платіжної квитанції СПДФО « ОСОБА_4 » серії АБ№000281 від 23.08.17;- копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців «ЕКО ТРАНС ОШ» та ліцензії серії АЕ № 288628 від 11.07.14 підприємства «ЕКО ТРАНС ОІЛ»; копія акту надання послуг № 9 від 06.09.2017 року підприємства «ЕКО ТРАНС ОІЛ» з перекладом; - копію повідомлення ПАТ «Страхова компанія» №ІСК0М від 08.02.2019 року.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи судом, 23.07.2017 автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 під керуванням громадянина Італії ОСОБА_1 потрапив у ДТП, внаслідок чого транспортний засіб був пошкоджений, а сам водій та його пасажир ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження. Зазначена ДТП настала з вини водія іншого транспортного засобу - ОСОБА_2 . Викладене підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.07.2019 та вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2018 у справі № 338/1528/18.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 328 від 25.08.2017, вартість відновлення автомобіля марки «TOYOTA», моделі «YARIS» з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні пошкодженого автомобіля складала 251529 грн. Матеріальний збиток завданий власнику автомобіля становив 227566 грн., щ дорівнює його ринковій вартості.

06.09.2017 даний автомобіль утилізовано, тобто знищено ліцензованим суб`єктом господарської діяльності - ТОВ «Еко Транс Оіл», що підтверджується актом надання послуг за №9.

В пункті 57 частини 1 статті 4 МК України закріплено визначення поняття «товари», якими є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно із ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом (частина 1 статті 381 МК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Згідно ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 1 ст. 458 Митного кодексу України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил згідно з пунктом 1 частини 1 статті 491 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил.

Згідно частиною 1 статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення осіб від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджуються відповідними документами.

Визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено в пункті 2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657(далі - Порядок № 657), відповідно до якого обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;факт аварії чи дії обставин непереборної сили часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 5 розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Звідси, позивачем доведено належними доказами факт значних механічних пошкоджень автомобіля через дорожньо-транспортну пригоду.

Частиною 1 статті 192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, перевізник звільняється від відповідальності за статтею 481 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

В той же час, у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили, застосовуються положення розділу 8 («Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили») Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981 (далі - Порядок №657), відповідно до пункту 2 якого факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (пункт 3 розділу 8 Порядку №657).

Згідно з пунктом 5 розділу 8 Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

За змістом пункту 6 розділу 8 Порядку №657 у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Залишки або відходи товарів, транспортних засобів, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, повинні бути в установленому порядку задекларовані у відповідний митний режим або з дозволу митного органу видалені відповідно до законодавства України (пункт 9 розділу 8 Порядку №657).

Так, досліджуючи та надаючи правову оцінку спірним у даній справі правовідносинам в контексті виконання ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків щодо звернення до митного органу із відповідною письмовою заявою про факт, обставини та наслідки аварії, повідомлення митного органу про неможливість вивезти ввезений на територію України в митному режимі тимчасового ввезення на митну територію України автомобіля у встановлений законом строк, а також декларування у відповідний митний режим залишків транспортного засобу або їх видалення з дозволу митного органу, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 із заявою, яка б містила відомості, що надають можливість ідентифікувати транспортний засіб як такий, що перебуває під митним контролем, а також інформацією про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили, в порушення п.п.5, 6 розділу VIII Порядку, у встановлені законодавством терміни, до митних органів - не звертався. В порушення пункту 9 розділу VIII Порядку, станом на 29.10.2019 року, автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , за межі митної території України - не вивезений.

Крім цього, несправний стан автомобіля не міг завадити громадянину ОСОБА_1 вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів чи засобів (наприклад, на лафеті, за допомогою буксирування), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобов`язання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обов`язок вивезення за межі митної території України тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщення їх у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Така можливість у громадянина ОСОБА_1 була. Не зважаючи на те, що факт ДТП мав місце 23.07.2017 року, термін вивезення автомобіля, згідно із законодавством було встановлено до 29.04.2018 року, ОСОБА_1 , дій щодо вивезення за межі митної території України тимчасово ввезеного транспортного засобу особистого користування, або поміщення його у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформлені для вільного обігу на митній території України, в установленому порядку - не вчинено.

Крім цього, згідно наданого гр. ОСОБА_1 копії акту № 9 від 06.09.2017 року, щодо надання послуг підприємством «ЕКО ТРАНС ОІЛ», автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , передано ОСОБА_1 для зберігання та подальшої утилізації підприємству «ЕКО ТРАНС ОІЛ». Станом на 29.10.2019 року, згідно наявних матеріалів, транспортний засіб знищено (утилізовано) ТОВ «ЕКО ТРАНС ОІЛ», в порушення установленого порядку, передбаченого Митним кодексу України та розділом VIII Порядку.

Щодо доводів позивача про те, що упродовж тривалого періоду після ДТП не з його вини не вчиняв жодних дій щодо вивезення спірного автомобіля, чи поміщення транспортного засобу в інший митний режим, суд зазначає, що чинним законодавством не визначеного конкретного періоду для вивезення транспортного засобу при наявності висвітлених обставин.

Звідси, оцінка строку усунення триваючого порушення закону, яке фактично спричинено обставинами непереборної сили, повинна обґрунтовуватися реальною можливістю вивезення автомобіля, яка включає в себе фізичну та матеріальну можливість особи вжити заходів для доставки пошкодженого автомобіля на кордон для його вивезення за межі митної території України.

В умовах розглядуваного випадку строк, який перевищує граничний строк вивезення автомобіля та припиняється моментом вивезення його закордон, не є виправданим через сукупність обставин: механічне пошкодження автомобіля через ДТП мало місце 23.07.17; експертний автотоварознавчий висновок № 328 було виготовлено 25.08.17; згідно наданого гр. ОСОБА_1 копії акту № 9 від 06.09.2017 року, щодо надання послуг підприємством «ЕКО ТРАНС ОІЛ», автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , передано ОСОБА_1 для зберігання та подальшої утилізації підприємству «ЕКО ТРАНС ОІЛ»; вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі № 338/1528/18 стосовно обставин подій які мали місце 23.07.2017 року у кримінальному провадженні ухвалено 21.12.2018; протокол про адміністративне правопорушення було складено 02.09.2019 року.

За вказаний період позивач отримував медичні послуги за станом здоров`я, що підтверджується наданими виписками з історії хвороби остання за часом датована 08.02.2018 року, згідно якої нейрохірургічні рекомендації непотрібні, пацієнт зняв шийний корсет, в`ялість зв`язок не спостерігається. При цьому, вказані медичні довідки не містять відомості, про перебування позивача весь вказаний період часу на стаціонарному лікуванні, та не є беззаперечними доказами того, що позивач був позбавлений можливості саме за станом здоров`я вивезти автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів чи засобів (наприклад, на лафеті, за допомогою буксирування).

Жодних дій ОСОБА_1 , щодо вивезення за межі митної території України тимчасово ввезеного транспортного засобу особистого користування, або поміщення його у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформлення для вільного обігу на митній території України, в установленому порядку ОСОБА_1 - не вчинено.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 із заявою, яка б містила відомості, що надають можливість ідентифікувати транспортний засіб як такий, що перебуває під митним контролем, а також інформацією про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили, в порушення п.п.5, 6 розділу VIII Порядку, у встановлені законодавством терміни, до митних органів - не звертався. Ніяких відомостей, які могли б вказати точне місцезнаходження даного транспортного засобу Позивачем надано не було (Відповідно до ст.192 Митного кодексу України особа повинна терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу). Разом із заявою подаються документи, що підтверджують Факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку. В порушення пункту 9 розділу VIII Порядку, станом на 29.10.2019 року, автомобіль марки «TOYOTA», моделі «YARIS», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Італії НОМЕР_2 , за межі митної території України - не вивезений.

Отже, за викладених обставин, судом не встановлено підстав для застосування відносно позивача положень ч.1 ст. 460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України було складено протокол про порушення митних правил №3993/30500/19 від 02.09.2019 року.

Про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено під час складання та вручення протоколу про порушення митних правил №3993/30500/19 від 02.09.2019 року. Листом УПМП та MB Закарпатської митниці ДФС № 07-70-20-20/12797 від 01.10.19, розгляд справи перенесено на 29.10.19, з повідомленням про його вручення. 25.10.2019 року (вх. митниці № 1370/07-70-20/11-21), до Закарпатської митниці ДФС надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Гедзика В.М. від 25.10.19 №03/24 вих-19, про закриття провадження у справі. Клопотань про перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гедзика В.М., не надходило. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гедзика В.М. Вказані обставини сторонами не заперечувались.

На підставі викладеного, у зв`язку із тим, що вказані дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 481 МК України, відносно нього був складений протокол про порушення митних правил №3993/30500/19 та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 481 МК України.

Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки позивач у порушення п. 1 ч.1ст.95 МК України не доставив у встановлені Митним кодексом України строки транспорнтий засіб до органу доходів і зборів, перевищивши строк доставки, а також вчасно не помістив зазначений транспортний засіб в інший митний режим, дозволений цим Кодексом, то зазначені обставини вказували на наявність у його діях ознак порушення митних правил, що тягне відповідальність, передбачену ч.3 ст. 481 МК України.

Суд звертає увагу і на те, що позивач не заперечував самого факту свого перетину кордону в цьому транспортному засобі, про що ним і зазначено в самій позовній заяві.

Слід зазначити те, що згідно з приписами ч.1 ст.11 Закону України «Про засади державної мовної політики», основною мовою роботи, діловодства і документації органів державної влади та органів місцевого самоврядування є державна мова, отже згідно вимог чинного законодавства, розгляд справи та складання рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни здійснюється виключно українською мовою, а у разі, якщо особа не володіє нею - за участю перекладача.

Як регламентує ч. 1 та ч. 2 ст. 492 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Твердження позивача про те, що він не володіє українською мовою також спростовуються матеріалами справи, оскільки згідно наданого пояснення від 02.09.2019 року, яке засвідчене його особистими підписами, останній проживає в Україні, українською мовою володіє, послуг перекладача не потребує і бажає давати свідчення українською мовою. Крім цього, позивачем власноручно підписано протокол про ПМП від 02.09.2019 року.

Крім того, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи відбувалося в різні дати з досить тривалим проміжком часу, що давало позивачу можливість підготуватися до розгляду справи. Крім того позивач був обізнаний про місце та час розгляду справи. Представником позивача були надісланні заперечення позивача відповідачу про які вказують сторони як в позові так у відзиві на позов.

Жодним доказом не підтверджено факт звернення позивача до відповідача із клопотанням про забезпечення перекладача з української мови на мову, якою володіє позивач, а також факт відмови відповідача в задоволенні такого клопотання.

Крім цього, як вбачається з наданого позивачем до матеріалів справи копії вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2018 у справі № 338/1528/18 позивач ОСОБА_1 Ребелла приймав участь в судовому засіданні, при розгляді вказаного кримінального провадження перекладач не залучався також.

Щодо правильності кваліфікації дій позивача за ч.3 ст. 481 МКУ слід зазначити наступне.

22.08.2019 р. набрали чинності зміни до статті 481 МК України, згідно із Законами України від 08.11.2018 р. №2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 р. №2725-VIII «Про несення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом України від 08.11.2018 р. №2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», статтю 481 МК України викладено у новій редакції і відповідно дії позивача, станом на момент виявлення правопорушення (02.09.2019 року) повинні кваліфікуватися відповідно до діючого на цей момент Закону.

Санкцією ч.3 ст. 481 МК України, як до набрання чинності змін так і після їх набрання передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Строк доставлення ввезеного транспортного засобу збіг, після чого почалась бездіяльність позивача щодо виконання обов`язку доставлення автомобіля в митницю виїзду, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, судом встановлено, що позивач, ввізши автомобіль на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», взяв на себе передбачене законом зобов`язання щодо своєчасного вивезення транспортного засобу за межі території України.

Застосовуючи вказані правові норми, встановивши факт перевищення позивачем строку, встановленого ч. 1 ст. 380 МК України, відсутності доказів звернення позивача із заявою до митного органу про продовження строку тимчасового ввезення вищевказаного автомобіля, суд вважає, що відповідачем доведені підстави для притягнення позивача за правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, та застосування до нього стягнення, визначеного санкцією вказаної статті, у виді штрафу.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, а також суттєвих процесуальних порушень відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було, зважаючи на доводи відповідача суд вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб, з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 95, 102, 192, 458, 460, ч.3 ст. 470, 495, 529, 530 МК України, ст.ст. 33, 245, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гедзик Василь Миронович, до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у разі якщо судове рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош