Справа № 580/596/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року справа № 580/596/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря - Сачинської В.С.,

представника позивача - адвоката Аполонова О.В. (за ордером),

представника відповідача - Кузьмишина О.О. (за самопредставництвом),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом селянського фермерського гоподарства «Насіння» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Селянське фермерське господарство «Насіння» з позовом до Головного у правління ДПС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.11.2019 №000344506 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 69666 грн, в т.ч. 55733,0 грн основного платежу та 13933,0 грн штрафних санкцій.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки СФГ «Насіння» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Веспер і К» (код за ) за березень 2018, складено акт №65/23-00-05-0606/30065507 від 01.11.2019, яким не підтверджено реальність здійснення документально оформленої господарської операції за березень 2018 року на суму 278667,0 грн без ПДВ за амофос, внаслідок чого встановлено завищення позивачем податкового кредиту на суму 55733 грн. За результатами перевірки спірним податковим повідомленням-рішенням нараховано позивачу грошове зобов`язання з ПДВ у сумі 55733,0 грн та застосовано штраф у сумі 13933,0 грн.

Позивач не погоджується з податковим повідомленням- рішенням з таких підстав.

Була порушена процедура проведення перевірки, а саме: запит від 21.06.2019 №18823/23-00-14-1014 на надання документів щодо господарських відносин з ТОВ «Веспер і К» у березні 2018 року, який став підставою для прийняття наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 04.10.2019 №306/23-00-05-0614, в порушення вимог ст. 73, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) не містив посилання на виявлену недостовірність даних податкової декларації, зокрема, конкретних розбіжностей показників рядків та граф податкових декларацій, сум розбіжностей; не містив посилання на конкретні факти, які свідчать про порушення позивачем, лише зазначені припущення фіскального органу. Отже позивач не мав законодавчих підстав надавати витребувану інформацію і змушений був відмовити у наданні документів.

Враховуючи, що запит складено з порушеннями вимог ПКУ, наказ про проведення перевірки є незаконним і був оскаржений до ДПС України. Згідно ст. 56 ПКУ скарга, подана платником податків протягом встановлених строків, зупиняє перебіг дії оскаржуваного рішення. Отже у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки.

Господарська операція з поставки ТОВ «Веспер і К» мінеральних добрив (амофосу) мала реальний характер, що підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку та зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною, виписаною ТОВ «Веспер і К»; придбані мінеральні добрива (амофос) використані у господарській діяльності позивача; при укладенні та виконанні умов договору була використана інформація з офіційних ресурсів органів державної влади, згідно з якими ТОВ «Веспер і К» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; на інформаційному ресурсі ДФС України «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера» ТОВ «Веспер К» перебуває на податковому обліку, був платником ПДВ, не має податкового боргу.

Акт перевірки не може бути доказом встановлених перевіркою порушень, оскільки він грунтується лише на даних вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2019 по справі №401/1754/19 (провадження №1-кп/401/269/19), яким затверджено угоду про визнання винуватості від 29.05.2019, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, аналізу інформації та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області радником юстиції Ткаченком К.А. та обвинуваченим ОСОБА_1 , а останнього визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн, проте у вказаному вироку відсутнє посилання на здійснення ТОВ «Веспер і К» господарських операцій з постачання товарів позивачу.

Посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 20.03.2018 у справі №804/039/16, згідно з якою не може бути належним і допустимим доказом факту порушень лише податкова інформація, що міститься в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів платника податків, а також податкова інформація, надана іншими податковим органами; у постанові від 29.03.2018 у справі №826/3498/15 та у постанові від 05.03.2019 у справі №814/569/16, згідно з якими факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарської операції.

23.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що направлення запиту про надання інформації (письмових пояснень та копій документів) по взаємовідносинах з ТОВ «Веспер і К» у березні 2018 року здійснено на законних підставах. Наказ про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки №341 від 04.10.2019 видано у зв`язку з ненаданням відповіді на запит. Помилки про оформленні наказу є технічними і не впливають на право відповідача провести перевірку позивача.

Позивач під час перевірки не надав відповідачу до перевірки первинні документи (договори, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні та ін.), що використані у податковому та бухгалтерському обліку, за березень 2018 року, що зафіксовано актами не надання документів від 21.10.2019, 23.10.2019, 23.10.2019, 24.10.2019, 25.10.2019, отже такі документи у позивача на момент перевірки були відсутні, що є порушенням п. 44.1 ст. 44 ПКУ.

При проведенні перевірки на підставі протоколу допиту директора ТОВ «Веспер і К» ОСОБА_1 та вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2019 по справі №401/1754/19 (провадження №1-кп/401/269/19), яким затверджено угоду про визнання винуватості від 29.05.2019, встановлено, що ОСОБА_1 погодився бути засновником та директором ТОВ «Веспер і К» за винагороду 500 грн, господарську діяльність від імені ТОВ «Веспер і К» не здійснював, документи не складав і не підписував.

Згідно з податковою інформацією у ТОВ «Веспер і К» відсутні виробниче обладнання, наймані працівники, транспортні засоби, торгівельне обладнання, складське та офісне приміщення, основні засоби, необхідні для здійснення діяльності. По ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «Веспер і К» мінеральних добрив.

Враховуючи викладене, було встановлено лише документальне оформлення господарської операції без її реального здійснення, що не дає позивачу права на включення до податкового кредиту податку на додану вартість.

Ухвалою судді від 24.02.2020 у справі №580/596/20 відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 14 год 24.03.2020.

У судовому засіданні відкладався розгляд справи та оголошувались перерви до 28.04.2020 та до 17.08.2020.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач селянське фермерське господарство «Насіння» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадськиї організацій як юридична особа, ідентифікаційний номер 30065507, з 18.03.1999 і є платником податків.

27.02.2018 між СФГ «Насіння» та ТОВ «Веспер і К» укладено договір поставки мінеральних добрив (амофос) №27/02/18.

27.02.2018 за видатковою накладною №25 ТОВ «Веспер і К» відвантажило позивачу мінеральне добриво (амофос) у кількості 22 тони на загальну суму 334400,09 грн, в т.ч. ПДВ 55733,35 грн.

Позивач здійснив оплату мінеральних добрив (амофос) на підставі рахунку ТОВ «Веспер і К» від 12.03.2018 №22 за платіжними дорученнями від 13.03.2018 №123 на суму 60000,0 грн та від 14.03.2018 №124 на суму 274400,09 грн.

Згідно договору про надання транспортних послуг від 27.02.2018 №27/02-18 транспортування товару здійснено ФОП ОСОБА_2 . Про факт надання транспортних послуг складено акт наданих послуг від 27.02.2018 №27/02-18, згідно з яким забезпечено перевезення амофосу у кількості 22 т з м. Світловодськ Кіровоградської області до с. Дзензелівка, Манківського району Черкаської області.

Відповідач на підставі п.п. 16.1.5 і 16.1.6 п. 16.1 ст. 16, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 3 абз. третього п. 73.3. ст. 73, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та п. 14 Порядку подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245, надіслав позивачу запит від 21.06.2019 №18823/23-0014-1014 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) по взаємовідносинах з ТОВ «Веспер і К».

Позивач листом від 23.07.2019 №23/07/2019 надав відповідь на запит, у якій зазначив, що запит Головного управління ДПС у Черкаській області не може містити відомостей про недостовірність даних податкової декларації з податку на прибуток підприємств у зв`язку з тим, що СФГ «Насіння» не є платником податку на прибуток підприємств, оскільки є платником єдиного податку 4 групи.

Крім того, запит не містить посилання на виявлену недостовірність даних податкових декларацій з податку на додану вартість, зокрема, конкретних розбіжностей показників рядків та граф податкових декларацій, сум таких розбіжностей; запит не містить посилання на конкретні факти, які свідчать про порушення СФГ «Насіння» законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, лише зазначаються припущення фіскального органу.

У зв`язку з тим, що позивач не надав на запит від 21.06.2019 №18823/23-0014-1014 копій документів, які підтверджують господарську операцію, здійснену між позивачем та ТОВ «Веспер і К», відповідач видав наказ від 04.10.2019 №341 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Веспер і К» за березень 2018 року з 21.10.2019 тривалістю 5 робочих днів.

18.10.2019 позивач подав до ДПС України скаргу на наказ Головного управління ДПС у Черкаській області від 04.10.2019 №341 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, про повідомило позивача листом від 24.10.2019.

Рішенням ДПС України від 19.11.2019 №10095/6/99-00-05-080815 у задоволенні скарги позивача на наказ ГУ ДПС у Черкаській області від 04.10.2019 №341 відмовлено.

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки складено Акт №65/23-00-05-0606/30065507 від 01.11.2019 СФГ «Насіння» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Веспер і К» (код за ) за березень 2018 (далі - Акт перевірки), яким не підтверджено реальність здійснення документально оформленої господарської операції за березень 2018 року на суму 278667, 0 грн без ПДВ за амофос, внаслідок чого встановлено завищення позивачем податкового кредиту на суму 55733 грн. за березень 2018 року.

На підставі Акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 28.11.2019 №000344506, яким нарахував позивачу грошове зобов`язання з ПДВ у сумі 55733,0 грн та застосував штраф у сумі 13933,0 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Податковим кодексом України.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп. 41.1.1 ст. 41.1 ПКУ контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПКУ контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;

Згідно з пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПКУ контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПКУ передбачає, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів.

Згідно з п. 73.3 ст. 73 ПКУ контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 5 1) виявлено недостовірність даних, що містяться у звіті про підзвітні рахунки, поданому фінансовим агентом; 52) отримано повідомлення від компетентного органу іноземної держави, з якою Україною укладено міжнародний договір, що містить положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або укладених на їх підставі міжвідомчих договорів, про виявлення таким органом помилок, неповних або недостовірних даних, наданих фінансовим агентом щодо підзвітного рахунка особи, яка є резидентом відповідної іноземної держави, або про невиконання фінансовим агентом зобов`язань, передбачених таким міжнародним договором; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Як вбачається зі змісту запиту від 21.06.2019 №18823/23-0014-1014, підставою направлення запиту є недостовірність визначення позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Каспер і К», встановлену за результатами опрацювання податкової інформації, отриманої відповідно до ст. 72 ПКУ, а саме: від правоохоронних органів отримано інформацію, що свідчить про нереальність здійснення ТОВ «Веспер і К» підприємницької діяльності. Головним управлінням ДФС у Черкаській області виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення СФГ «Насіння» даних податкового кредиту. Таким чином, на порушення вимог п. 198.1 ст. 198, п. 134.1 ст. 134 Кодексу, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктів 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, встановлено недостовірність визначення СФГ «Насіння» податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Веспер і К» (код 41512839) у березні 2018 року та відображення у складі витрат податкової декларації з податку на прибуток підприємств.

Таким чином, підставою направлення запиту є порушення позивачем вимог п. 198.1 ст. 198, п. 134.1 ст. 134 Кодексу, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктів 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 внаслідок відображення податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Веспер і К» (код 41512839) у березні 2018 року, встановлене після опрацювання повідомлення правоохоронних органів, отриманого відповідно до ст. 72 ПКУ.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що підставою для надання запиту слугував лист ГУ ДФС у Полтавській області, яким надано протокол допиту від 13.05.2019, відібраного в рамках кримінально провадження, гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що працює вантажником на ТОВ «Світловодський ЗЗБВ» близько 3-х років і за винагороду у 500 грн погодився на пропозицію невідомого чоловіка стати засновником та директором ТОВ «Веспер і К». проте ніякої фінансово-господарської діяльності від імені ТОВ «Веспер і К» не здійснював та нікого на це не уповноважував, жодних документів не підписував.

Вказане свідчить, що у запиті вказані підстави для його надіслання із зазначенням інформації, яка його підтверджує, тому запит відповідає вимогам ст. 73 ПКУ.

Зазначення у запиті порушення щодо відображення у складі витрат податкової декларації з податку на прибуток підприємств, в той час як позивач є платником єдиного податку 4 групи, є технічною помилкою, яка не впливала на обов`язок позивача надати інформацію щодо включення до податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року податку на додану вартість за господарською операцією з придбання амофосу 22 т у ТОВ «Веспер і К».

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

П.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ передбачає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПКУ документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені статтею 79 ПКУ, згідно з п. 79.1 якої документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п. 79.2 ст. 79 ПКУ).

Судом встановлено, що позивач не надав відповідачу копії первинних документів згідно запиту від 21.06.2019 №18823/23-0014-1014, тому наказ про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки від 04.10.2019 №341 прийнятий на законних підставах.

Посилання позивача на приписи ст. 56 ПКУ, якою передбачено зупинення дії рішення контролюючого органу у зв`язку з поданням скарги, є необгрунтованим, оскільки в даному випадку слід застосувати п. 79.2 ст. 79 ПКУ, згідно з яким виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Тобто єдиною умовою для початку перевірки є невручення наказу на проведення перевірки. При цьому ст. 79 ПКУ є спеціальною нормою, яка регулює особливості проведення позапланових невиїзних перевірок, і не передбачає зупинення перевірки у разі оскарження наказу про її призначення.

Представник позивача також послався на ту обставину, що у наказі від 04.10.2019 №341 після дати і номеру вказано «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки СФГ «Насіння», а у тексті наказу вказано про проведення «не виїзної» перевірки, яка законом не передбачена, оскільки нормами ПКУ передбачена «невиїзна» перевірка, що створило для позивача невизначеність.

Суд зазначає, що вказані обставини свідчать про технічні помилки при оформленні наказу від 04.10.2019 №341, проте зі змісту вказаного наказу чітко вбачається, що призначена саме документальна позапланова невиїзна перевірка.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача проведена відповідно до вимог ПКУ.

Щодо виявленого порушення суд зазначає, що згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 36 ПКУ - господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-Х1V (далі - Закон №996) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

Ч. 2 ст. 3 Закону №996 передбачає, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Ч. 2 ст. 9 Закону №996 встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п. 1.2, п.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704.

Первинний документ повинен містити обов`язкові реквізити, зокрема, зміст та обсяг господарської операції, які дають можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції й відповідають за її здійснення, правильність оформлення та достовірність (ч. 1, 8 ст. 9 Закону №996).

Господарська операція у тому звітному періоді, в якому вона була фактично здійснена, підлягає відображенню на підставі первинних документів в облікових регістрах, відповідальність за достовірність даних яких несе особа, яка їх склала і підписала. (ч. 5 ст. 9 Закону №996).

Отже будь-які документи мають силу первинних лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського обліку навіть за наявності формальних реквізитів таких документів. що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних бухгалтерського обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарських операцій.

Судом встановлено, що Актом перевірки встановлено відсутність фактичного здійснення господарської операції з придбання позивачем мінеральних добрив (амофос) у ТОВ «Веспер і К» у березні 2018 року на суму 278667,0 грн без ПДВ.

Так, при проведенні перевірки використано лист ГУ ДФС у Полтавській області, яким надано протокол допиту від 13.05.2019, відібраного в рамках кримінально провадження, гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що працює вантажником на ТОВ «Світловодський ЗЗБВ» близько 3-х років і за винагороду у 500 грн погодився на пропозицію невідомого чоловіка стати засновником та директором ТОВ «Веспер і К». проте ніякої фінансово-господарської діяльності від імені ТОВ «Веспер і К» не здійснював та нікого на це не уповноважував.

Також використаний вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2019 по справі №401/1754/19 (провадження №1-кп/401/269/19), яким затверджено угоду про визнання винуватості від 29.05.2019, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, аналізу інформації та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області радником юстиції Ткаченком К.А. та обвинуваченим ОСОБА_1 , а останнього визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 у період з листопада 2017 року по 28.02.2019 (коли його злочинна діяльність була припинена з незалежних від нього причин), господарську діяльність від імені ТОВ «Веспер і К» не здійснював, жодні документи не підписував.

Також була використана податкова інформація про те, що ТОВ «Веспер і К» податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) до контролюючого органу не подавалися, що свідчить про відсутність у останнього трудових ресурсів.

Інформацію про наявні основні засоби та нематеріальні активи до органів ДФС подано не було, що свідчить про відсутність основних засобів для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що протягом періоду діяльності ТОВ «Веспер і К» відсутня затратна частина на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею інтернет, оплату логістичних послуг та інші витрати, необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єктами господарювання, характерні для реального сектору економіки.

Також проведеним аналізом фінансово-господарської діяльності позивача встановлено, що операція з придбання товарів у ТОВ «Веспер і К» є разовою.

В свою чергу, проведеним аналізом даних ЄРПН встановлено, що товарно-матеріальні цінності, які документально реалізовані позивачу, від ТОВ «Веспер і К» за період з 09.08.2017 (дата реєстрації ТОВ «Веспер і К») по 15.03.2018 придбані не були. В деклараціях з ПДВ також відсутні відомості про придбання будь-яких товарів, робіт, послуг у неплатників ПДВ.

На підтвердження вказаних обставин відповідач надав копію протоколу допиту свідка ОСОБА_1 від 13.05.2019 та копію вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2019 у справі №401/1754/19.

Первинні документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції, при перевірці не використовувались, оскільки позивач їх не надав.

Отже висновок відповідача про відсутність фактичного здійснення господарської операції зроблений на підставі вироку суду та інформаційно-аналітичної інформації з інформаційної системи «Податковий блок» щодо неможливості здійснення господарської діяльності ТОВ «Веспер і К».

Позивач на підтвердження фактичного здійснення господарської операції надав договір на придбання мінеральних добрив (амофос) від 27.02.2018, укладений з ТОВ «Веспер і К», видаткову накладну №25 від 27.02.2018 про передачу позивачу мінерального добрива (амофос) у кількості 22 тони на загальну суму 334400,09 грн, в т.ч. ПДВ 55733,35 грн., рахунок ТОВ «Веспер і К» від 12.03.2018 №22, платіжні доручення від 13.03.2018 №123 на суму 60000,0 грн та від 14.03.2018 №124 на суму 274400,09 грн., податкову накладну №7 від 27.02.2018, виписану ТОВ «Веспер і К», договір про надання транспортних послуг від 27.02.2018 №27/02-18, акт наданих послуг від 27.02.2018 №27/02-18, згідно з яким забезпечено перевезення амофосу у кількості 22 т з м. Світловодськ Кіровоградської області до с. Дзензелівка, Манківського району Черкаської області, копію платіжного доручення №368 від 09.07.2018 на суму 3600 грн про оплату послуг за перевезення; копію акта про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за березень 2018 року, витяги з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо наявності в оренді та власності позивача земельних ділянок, нотаріально посвідчену копію заяви ОСОБА_1 від 02.04.2020, згідно з якою останній здійснив господарську операцію щодо передачі позивачу амофоса у кількості 22 тони на загальну суму 334400,09 грн, в т.ч. ПДВ 55733,35 грн.

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд зазначає, що ні у договорі поставки №27/02/18 від 27.02.2018, ні у видатковій накладній №25 від 27.02.2018 не вказано місце передачі амофосу, тобто місце здійснення господарської операції.

Договір поставки №27/02/18 від 27.02.2018 та податкова накладна №7 від 27.02.2018, виписана ТОВ «Веспер і К» підписані ОСОБА_1 , проте останній згідно з вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2019 у справі №401/1754/19 господарською діяльністю не займався та жодні документи не підписував.

У договорі про надання транспортних послуг від 27.02.2018 №27/02-18 та акті наданих послуг від 27.02.2018 №27/02-18, згідно з яким забезпечено перевезення амофосу у кількості 22 т з м. Світловодськ Кіровоградської області до с. Дзензелівка, Маньківського району Черкаської області, не вказано, ким передається амофос перевізнику ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Веспер і К» у вказаних документах не зазначено.

Товарно-транспортна накладна на перевезення амофосу позивачем не надана, отже факт транспортування амофосу 22 т не доведений.

Отже зазначені докази не підтверджують фактичне здійснення господарської операції з поставки ТОВ «Веспер і К» амофосу у кількості 22 т на загальну суму 334400,09 грн, в т.ч. ПДВ 55733,35 грн.

Акт про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за березень 2018 року та витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно щодо наявності в оренді та власності позивача земельних ділянок не є доказами, які підтверджують факт поставки амофосу, тому не є належними доказами у розумінні ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо нотаріально посвідченої копії заяви ОСОБА_1 від 02.04.2020, згідно з якою останній здійснив господарську операцію щодо передачі позивачу амофоса у кількості 22 тони на загальну суму 334400,09 грн, в т.ч. ПДВ 55733,35 грн., то факт нездійснення ОСОБА_1 господарської діяльності від імені ТОВ «Веспер і К» з з листопада 2017 року по 28.02.2019 встановлений вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2019 у справі №401/1754/19, і відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України є доведеним.

З цієї ж підстави не заслуговує на увагу посилання позивача на ту обставину, що у вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.06.2019 у справі №401/1754/19 не зазначена господарська операція з позивачем щодо поставки амофосу у кількості 22 тони у березні 2018 року.

Щодо посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, то обставини у справі, що розглядаються, є іншими, ніж ті, які встановлені у постановах Верховного Суду у від 20.03.2018 у справі №804/039/16, від 29.03.2018 у справі №826/3498/15 та від 05.03.2019 у справі №814/569/16, тому вказані правові висновки судом не застосовуються.

Отже позивач не спростував доводів відповідача про відсутність фактичного здійснення господарської операції з поставки 22 т амофосу ТОВ «Веспер і К» у березні 2018, тому суд вважає доведеною відсутність фактичного здійснення вказаної господарської операції.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За вказаних обставин віднесення позивачем до податкового кредиту податку на додану вартість у сумі 55733,0 грн здійснено з порушенням п. 198.1, 198.3, 198,6 Податкового кодексу України, тому податкове повідомлення-рішення від 28.11.2019 №000344506 прийнято на законних підставах і скасуванню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач довів правомірність податкового повідомлення-рішення 28.11.2019 №000344506, тому позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21 серпня 2020 року.

Головуючий суддя А.В. Руденко