Справа № 640/13223/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м. Київ № 640/13223/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження із урахуванням особливостей статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу

за позовом до третя особа про Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_1 визнання протиправною та скасування постанови про накладання штрафу від 05.05.2020 у виконавчому провадженні №60728845,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Київ з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа ОСОБА_1 , в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 05.05.2020 у виконавчому провадженні №60728845.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржувана постанова є необгрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки твердження відповідача щодо ненадання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області інформації щодо виконання рішення суду є хибними. Так, листом від 13.12.2019 року № 6043/108-02 позивач повідомив державного виконавця про виконання рішення суду. Зазначений лист було направлено рекомендованим листом з повідомлення про вручення на адресу Головного територіального управління юстиції в місті Києві, що був вручений та підтверджується зворотнім повідомленням.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 640/13223/20 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №640/13223/20 з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено справу до судового розгляду, запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву, зобов`язано останнього надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №60728845, а також залучено третю особу ОСОБА_1 .

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 10.08.2020 від відповідача надійшли належним чином завірені копії матерілів виконавчого провадження №60728845.

Правом надання до суду відзиву у встановлений судом строк, відповідач не скористався. Третя особа особа письмових пояснень до суду також не надала.

В судовому засіданні 10.08.2020, зважаючи на неявку сторін, суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розгляд справи здійснено із урахуванням особливостей розгляду даної категорії спорів, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 у справі №826/2826/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року, відповідно до Закону України від 23.12.2015 №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Київській області від 30.05.2017 №К-5116 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 судом видано виконавчий лист від 13.06.2019 №826/2826/18.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бялого Максима Глібовича від 28.11.2019 відкрито виконавче провадження №60728845 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 01.01.2016 на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Київській області від 30.05.2017 №К-5116 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Листом від 13.12.2019 №6043/108-02 позивач повідомив відповідача про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в порядку, визначеному судовим рішенням, за період з січня 2016 року по червень 2019 року та долучив до вказаного листа копії відповідних розрахунків. Розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 8599,50 грн. Враховуючи, що рішення суду у справі №826/2826/18 було виконано, позивач також просив відповідача закінчити виконавче провадження №60728845 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" та звільнити позивача від сплати виконавчого збору відповідно до пункту 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бялого Максима Глібовича від 05.05.2020 у виконавчому провадженні №60728845 за невиконання рішення суду на Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області накладено штраф на користь держави у розмірі 5100, 00 грн.

Вважаючи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 по справі №826/2826/18 виконаним, позивач вважає, що постанова про накладення штрафу є передчасною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось до суду за захистом своїх прав.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

За визначенням статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першої статті 75 Закону №1404-VII закріплено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 (далі - Порядок № 649), визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Згідно пунктів 5, 6, 8, 10 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України України, якою затверджено вказаний Порядок № 649, приписано, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Тобто, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється органами Пенсійного фонду України за правилами Порядку № 649.

Як зазначалось вище, листом від 13.12.2019 №6043/108-02 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві М. Бялого про виконання рішення суду від 29.05.2018 у справі №826/2826/18 шляхом здійснення перерахунку та виплати пенсії, починаючи з 01.01.2016 на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС з Київській області від 30.05.2017 №К-5116 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підтвердження зазначених доводів позивачем було долучено копію перерахунку пенсії за пенсійною справою №К-5116, копію розрахунку на доплату за пенсійною справою №К-5116 за період з січня 2016 по серпень 2018 року.

З зазначених розрахунків вбачається, що підставою для розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за песнійною справою №К5116 за дорученням №ДК5116/27 (пенсіонер: ОСОБА_1 ) слугувало рішення суду.

В матеріалах справи наявне поштове рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу вищевказаних документів.

Однак, суд звертає увагу, що відповідач правом надання до суду відзиву не скористався, будь яких доказів на спростування зазначеної позиції не надав.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, станом на 05.05.2020 інформація стосовно виконання рішення суду від боржника не надходила, однак суд не погоджується із наведеною позицією, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач здійснив всі залежні від нього дії щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2018 по справі №826/2826/18 щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Київській області від 30.05.2017 №К-5116 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу прийнята без урахування всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправної та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 05.05.2020 у виконавчому провадженні №60728845 підлягають задоволенню.

З приводу вирішення питання про повернення судового збору у розмірі 2102, 00 грн за подання позовної заявви, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

При цьому, відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області є територіальним органом Пенсійного фонду України, який в свою чергу, відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, є центральним органом виконавчої влади.

Тобто, позивачем в даному випадку є суб`єкт владних повноважень, на якого поширюється дії частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем під час розгляду адміністративної справи №640/13223/20 було понесено судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав стягнення з відповідача суми судового збору за подання цього позову.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32, ) про накладення штрафу від 05.05.2020 у виконавчому провадженні №60728845.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 287, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.