Справа № 826/9623/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м. Київ № 826/9623/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке є правонаступником Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, протиправними щодо відмови позивачу призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке є правонаступником Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 08.12.2017 року, зарахувавши у його пільговий стаж період роботи з 06.09.1978 року до 29.10.1979 року маркшейдерським робочим в Управлінні № 157, з 30.10.1979 року по 06.11.1981 рік службу у лавах Радянської Армії, період роботи з 23.11.1981 року до 31.12.1991 року машиністом аміачно-холодильних установок в Управлінні № 157.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він як особа, якій виповнилось 57 років та, яка має загальний стаж роботи 40 років, з якого не менше 12 років 6 місяців роботи за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, відповідно до положень пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має право на призначення пенсії за віком. Під час звернення до відповідача за призначенням пенсії ним було надано всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, однак відповідачем протиправно відмовлено у призначенні відповідної пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено питання про її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Через канцелярію суду 07.11.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком з огляду на неподання ним первинних документів на підтвердження шкідливих умов праці - уточнюючих довідок, виданих у відповідності до положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.1993 року № 637, а також наказів про проведення атестації робочих місць.

Враховуючи викладене, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України (копія паспорту громадянина України № НОМЕР_1 ).

08.12.2017 року позивач звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за результатами розгляду якої отримав відмову з підстав неподання уточнюючої довідки про пільговий характер роботи.

У лютому 2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із аналогічною заявою.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.02.2018 року № 7012/02/0-1377 повідомлено позивача про перенаправлення його заяви до уповноваженого органу Пенсійного фонду України - Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

У свою чергу, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 05.03.2018 року № 4027/14/П-299 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав неподання ним первинних документів, перелік яких визначено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.1993 року № 637, та повідомило про звернення до уповноважених органів Пенсійного фонду Російської Федерації для витребування необхідних документів, а саме: документів на підтвердження стажу роботи за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років (частина перша статті 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також - Закон № 1058-IV).

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII.

За приписами пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі також - Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі також - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 37 (далі також - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідно лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, 31.03.2020 року у справі № 678/65/17 та 09.07.2020 року у справі № 235/7688/16-а.

Крім того, відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 20.12.1991 року

№ 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №2011) час перебування громадян України на військовій службі також зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до трудового стажу.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що у період з 06.09.1978 року по 29.10.1979 року позивач працював маркшейдерським робочим в Управлінні № 157, у період з 30.10.1979 року по 06.11.1981 року проходив службу у лавах Радянської Армії, а у період з 23.11.1981 року по 31.12.1991 року працював машиністом аміачно-холодильних установок в Управлінні № 157.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями таких документів, як: трудова книжка; військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий 24.10.1979 року; особова картка; особовий білет та архівна довідка від 16.04.2018 року № 2273-с.

У свою чергу, жодних даних про те, що виконувана позивачем у наведений вище період робота здійснювалась вахтовим методом або виконувалась неповний робочий день трудова книжка не містить.

Представником відповідача жодних підстав (обставин) вважати, що у період з 06.09.1978 року по 29.10.1979 року та з 23.11.1981 року по 31.12.1991 року позивач працював не повний робочий день, не наведено, доказів на підтвердження таких обставин також не подано.

При цьому досягнення позивачем відповідного віку, наявність у нього необхідного загального страхового стажу (30 років), а також віднесення посад позивача до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем не оспорюється.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а сформульовано правовий висновок, відповідно до якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Відтак відсутність у особи доказів проведення атестації робочих місць, а також їх неподання територіальному органу Пенсійного фонду України разом із заявою про призначення пенсії не може бути підставою для відмови у задоволенні вказаної заяви.

Суд також наголошує, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей по підприємству - Управлінню № 157, яке ліквідовано, та знаходилось в іншій країні, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року в адміністративній справі № 264/2643/17.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача, що виявились у відмові призначити позивачу пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, є протиправними.

Що стосується позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 08.12.2017 року, зарахувавши у його пільговий стаж період роботи з 06.09.1978 року до 29.10.1979 року маркшейдерським робочим в Управлінні № 157, з 30.10.1979 року по 06.11.1981 рік службу у лавах Радянської Армії, період роботи з 23.11.1981 року до 31.12.1991 року машиністом аміачно-холодильних установок в Управлінні № 157, суд враховує наступне.

Як вже зазначалось судом вище, за приписами пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Таким чином, необхідними умовами для отримання права на призначення пенсії на пільгових умовах шляхом зменшення пенсійного віку, зарахувавши один рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи для чоловіків, які не мають 12 років 6 місяців страхового стажу на таких роботах, є:

1) досягнення особою 55 років;

2) наявність страхового стажу не менше 30 років.

При цьому у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

У свою чергу ознакою дискреційних повноважень є право суб`єкта владних повноважень приймаючи рішення, вчиняючи дії чи утримуючись від їх вчинення, діяти з певною свободою розсуду, тобто можливістю обрати одне з кількох юридично допустимих рішень.

Під час розгляду даної справи, судом встановлено, що стаж роботи позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 становить 11 років 2 місяці.

Так, суд звертає увагу позивача на те, що служба в радянській армії не відноситься до професій за списком № 2, які дають право на призначенні пенсії на пільгових умовах, водночас підлягає зарахуванню до загального стажу.

Разом з тим, з огляду на наявність у позивача страхового стажу не менше 30 років, з яких не менше 7 років 8 місяців на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2, досягнення ним 57 років, у відповідача є лише один можливий варіант вчинення дій - прийняти рішення про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII зі зменшенням пенсійного віку на три роки.

Суд констатує, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідача вчинити передбачені чинним законодавством дії, відступити від яких він не мав права, однак незаконно відмовився їх вчиняти, чим порушив конституційні права людини і громадянина, не є втручанням у компетенцію суб`єкта владних повноважень.

При цьому частиною першою статті 45 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Судом встановлено, що вперше із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України 08.12.2017.

Відтак право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах виникло у позивача 08.12.2017 року.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 з 08.12.2017 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши у його пільговий стаж період роботи з 06.09.1978 року до 29.10.1979 року маркшейдерським робочим в Управлінні № 157, з 30.10.1979 року по 06.11.1981 рік службу у лавах Радянської Армії, період роботи з 23.11.1981 року до 31.12.1991 року машиністом аміачно-холодильних установок в Управлінні № 157.

Водночас позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплачувати пенсію за віком не підлягають задоволенню з огляду на положення частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки право на звернення до суду виникає у позивача у разі порушення його прав, свобод чи інтересів, у зв`язку з чим вимоги на майбутнє не можуть бути предметом розгляду у суді.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з квитанцією від 19.06.2018 року № 0.0..1 позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 194, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: м. Київ, вул.Каштанова, буд. 6) щодо відмови призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, починаючи з 08.12.2017, зарахувавши у його пільговий стаж період роботи з 06.09.1978 року до 29.10.1979 року маркшейдерським робочим в Управлінні № 157, з 30.10.1979 року по 06.11.1981 рік службу у лавах Радянської Армії, період роботи з 23.11.1981 року до 31.12.1991 року машиністом аміачно-холодильних установок в Управлінні № 157.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., відповідно до квитанції від 19.06.2018 № 0.0..1.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Повне судове рішення складено 25.08.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна