Справа № 389/1203/20
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/49/20
Рішення

іменем України

25 серпня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департамента патрульної поліції Шийка Петра Петровича, Департамента патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2463630 від 30.04.2020, закрити провадження по справі.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 30.04.2020 інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2463630, згідно з якою, вона, керуючи транспортним засобом R2, номерний знак НОМЕР_1 , о 08 годині 38 хвилин 30.04.2020 по вул.Чикаленка-Ельворті в м.Кропивницький, під час руху користувалася засобом зв`язку, тримаючи його в руці, а саме розмовляла по мобільному телефону, тримаючи його в руці, чим порушила п.2.9 д) Правил дорожнього руху - заборона водієві під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Даною постановою до неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що о 08 годині 38 хвилин 30.04.2020 по вул.Чикаленка-Ельворті в м.Кропивницький вона керувала власним транспортним засобом Ravon R2, номерний знак НОМЕР_1 . Її зупинив інспектор та повідомив про порушення нею Правил дорожнього руху. Вона не погодилась з інспектором, оскільки в цей час телефоном не користувалась та не тримала його в руці, оскільки її автомобіль обладнаний спеціальним технічним пристроєм, який дозволяє користуватись мобільним телефоном, не тримаючи його в руках. Не дивлячись на її зауваження та доводи, інспектором надано їй для огляду відео руху ніби то її автомобіля. Однак, з даного відео не можливо ідентифікувати ані автомобіль, оскільки не видно його номерний знак, ані її особу, оскільки відсутнє чітке зображення та видно лише приблизний силует. Також, не можливо підтвердити те, що особа в автомобілі тримала в руці саме телефон. Тримання руки біля голови не свідчить про розмову по телефону та не є доказом вчинення нею адміністративного правопорушення. Крім того, оскаржувана постанова складена інспектором з порушенням норм чинного законодавства України, зокрема, в ній не зазначено марку автомобіля, характеристики технічного засобу, яким здійснено відеозапис правопорушення. Докази та свідки вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відсутні. Вона змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки вона не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та не порушувала Правил дорожнього руху.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надіслала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач інспектор управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департамента патрульної поліції Шийко П.П. у судове засідання не з`явився, але надіслав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що постанова ним складена правомірно з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС від 07.11.2015 №1395. Так, під час патрулювання ним та його напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом R2, номерний знак НОМЕР_1 , о 08 годині 38 хвилин 30.04.2020 по вул.Чикаленка-Ельворті в м.Кропивницький, під час руху користувалася засобом зв`язку, тримаючи його в руці, а саме розмовляла по мобільному телефону, тримаючи його в руці, чим порушила п.2.9 д) Правил дорожнього руху - заборона водієві під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. У зв`язку з чим, ним винесено постанову, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. При винесенні постанови позивачці були роз`яснені права та обов`язки, що передбачені ст.268, 307, 308 КУпАП та ст.63 Конституції України. Доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачкою не додано, тому позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Крім того, з відео-фіксації вбачається, що позивачка повністю визнала свою вину, повідомивши, що дійсно тримала мобільний телефон у руці та розмовляла по ньому зі своєю дитиною. До відзиву додано диск з відео фіксацією факту вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Представник відповідача Департамента патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозаписи з DVD-R диску, що наданий суду інспектором, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2).

Стосовно позивачки посадовою особою - інспектором управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департамента патрульної поліції Шийком П.П. 30.04.2020 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2463630, згідно з якою, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом R2, номерний знак НОМЕР_1 , о 08 годині 38 хвилин 30.04.2020 по вул.Чикаленка-Ельворті в м.Кропивницький, під час руху користувалася засобом зв`язку, тримаючи його в руці, а саме розмовляла по мобільному телефону, тримаючи його в руці, чим порушила п.2.9 д) Правил дорожнього руху - заборона водієві під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Даною постановою до неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Зі змісту постанови встановлено, що до неї додається відео фіксація з відео реєстратора та бодікамери. Про будь-які інші докази в постанові не зазначено.

Дана постанова, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, судом перевірялася, чи прийнята (вчинена) вона: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 КАС України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 КАС України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (стаття 96 КАС України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 КАС України).

Статтею 251 КУпАП також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9 д) Правил дорожнього руху, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оглянуті в судовому засіданні відеозаписи з місця вчинення адміністративного правопорушення в повному обсязі спростовують твердження позивачки щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Позивачка о 08 годині 38 хвилин 30.04.2020 на перехресті по вул.Чикаленка-Ельворті в м.Кропивницький дійсно керувала власним автомобілем Ravon R2, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху якого користувалася засобом зв`язку, тримаючи його в руці, а саме розмовляла по мобільному телефону, тримаючи його в руці, чим порушила п.2.9 д) Правил дорожнього руху - порушення заборони водієві під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці, та одразу ж після зупинки автомобіля інспектором визнала свою вину, пояснивши, що в неї маленька дитина, тому вона підняла слухавку, коли їй зателефонували; просила вибачити її на перший раз та не притягувати до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 30.05.2018 №337/3389/16-а наголосив, що якщо в постанові про накладення адміністративного стягнення не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, це виключає можливість прийняття його в якості належного доказу по справі.

В оскаржуваній постанові вказано, що відео фіксація здійснена відеореєстратором та бодікамерою. За таких обставин, посилання позивачки на відсутність в оскаржуваній постанові зазначення характеристики технічного засобу, яким здійснено відеозапис правопорушення, не є підставою для скасування постанови від 30.04.2020. Не зазначення в постанові марки автомобіля, при зазначенні моделі та реєстраційного номера, також не є підставою для скасування постанови інспектора. Докази, які мали б спростувати факт вчинення адміністративного правопорушення, та встановити обставини, що виключають адміністративну відповідальність, позивачкою не подано, а судом під час розгляду справи не здобуто.

Оцінивши оглянуті відеозаписи відповідно до свого внутрішнього переконання, суд приходить до висновку про те, що позивачка намагається уникнути відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність дій інспектора щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та законність винесеної ним постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2463630 від 30.04.2020.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.ст.77, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департамента патрульної поліції Шийка Петра Петровича, Департамента патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, залишити без задоволення.

Постанову інспектора управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департамента патрульної поліції Шийка Петра Петровича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2463630 від 30.04.2020, залишити без змін.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва