Справа № 695/408/20
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/408/20

номер провадження 2-а/695/55/20

11 серпня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю: секретаря Розпутньої І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Черкаській області поліцейського сержанта поліції Савченка Владислава Володимировича 1 бат. 4 рота, Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, від 03.02.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до УПП в Черкаській області поліцейського сержанта поліції Савченка Владислава Володимировича 1 бат 4 рота (далі відповідач 1), Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач 2 )про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, від 03.02.2020 року 1275/41/24/2020 (серія ЕАК № 2050134).

Позивач обґрунтовує свій позов тим, що вона 31.01.2020 року керуючи власним автомобілем Форд Куга д.н.з. НОМЕР_1 проїзджала пішохідний перехід на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора, однак її було зупинено відповідачем та складено постанову від 03.02.2020 року 1275/41/24/2020 (серія ЕАК № 2050134).

Згідно даної постанови ОСОБА_1 , 31.01.2020, керуючи автомобілем Форд Куга д.н.з. НОМЕР_1 , проїхала пішохідний перехід на забороняючий (жовтий) сигнал світлофора, чим порушила п. 7.3 ПДР України.

Згідно даної постанови ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у 425 грн.

Позивач вважає дану постанову протиправною оскільки в ній не вказано докази вчинення правопорушення (відеозйомка технічним засобом, або інші докази).

Розгляд вказаної справи здійснюється в спрощеному позовному провадженні відповідно до ухвали суду від 13.05.2020 року.

У судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглядати без її участі.

Відповідачі у судове засідання не з явилися, причини неявки суду невідомі, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відзив відповідачем 1 не надано.

Відповідач 2 надав відзив, в якому вказував на необгрунтованість вимог позивача, оскільки факт порушення ПДР (проїзд на жовтий сигнал світлофора) було зафіксовано на відеозаписі, здійсненому службовим автомобільним реєстратором, також зазначалося про помилковість твердження позивача щодо дати винесення оскаржуваної постанови 03.02.2020, оскільки в оскаржуваній постанові чітко вказано, що дата розгляду справи 31.01.2020.

Позивач надала відповідь на відзив, в якому вказувала, що відповідачем 1 відзив не надавався, що може свідчити про визнання позову. Відповідачем 2 відзив поданий з порушенням строків подання відзиву, встановлених судом. Оскільки вимоги до відповідача 2 стосувалися лише в частині повернення сплачених коштів, тому заперечуючи проти оскаржуваної постанови він втручається у повноваження та права відповідача 1. Диск з відеозаписом порушення не може бути належним доказом, оскільки в оскаржуваній постанові не міститься посилання на те, що правопорушення фіксувалося будь-якими технічними засобами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2050134 від 31.01.2020, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Форд Куга д.н.з. НОМЕР_1 , проїхала пішохідний перехід на забороняючий (жовтий) сигнал світлофора, чим порушила п. 7.3 ПДР України і її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Даний штраф сплачено позивачем, що підтверджується копією квитанції від 13.02.2020 року (а.с. 5).

З оглянутого в судовому засіданні СD-диску з відеозаписом здійсненим службовим автомобільним реєстратором, встановлено, що позивач дійсно здійснила проїзд на забороняючий (жовтий) сигнал світлофора. Інспектором їй було роз`яснено права. З відеозапису чітко вбачається, що позивач відмовилася від отримання постанови про вчинення правопорушення.

За правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.10 розділу III вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено ч.ч.2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При винесенні оскаржуваної постанови вбачається, що відповідач 1 діяв від імені відповідача 2, тому при наявності відзиву від відповідача 2 не можна вважати про визнання відповідачем 1 позову.

Також слід зазначити, що диск, як доказ порушення позивачем ПДР, подавався відповідачем 2, тому зазначати, що він є недопустимим не можна, оскільки він подавався не особою, яка винесла постанову.

Суд вважає, що визнання недопустимим доказу з формальних підстав, коли з нього чітко вбачається факт скоєння позивачем правопорушення, не відповідає завданням судочинства.

При цьому позивачем фактично підтверджено факт вчинення правопорушення шляхом сплати накладеного на неї спірною постановою штрафу.

При цьому суд зазначає, що позивачу були роз`ясненні права, що підтверджено наданим диском.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем 2 надано достатні докази, які б вказували на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Суд вважає, що стороною відповідачів доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові, тому позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст.ст. 2,5,9,72, 73, 77, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до УПП в Черкаській області поліцейського сержанта поліції Савченка Владислава Володимировича 1 бат 4 рота, Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, від 03.02.2020 року відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя М.Ю. Степченко