Справа № 946/4427/20
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/4427/20
Провадження № 2-а/946/117/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 серпня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Нікітіної Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

21.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (надалі - УПП в Одеській області ДПП), в кому просила:

(І) поновити строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення;

(ІІ) визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ №2746549 від 27.06.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

(ІІІ) закрити провадження у справі.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України. Крім того, вважає, що: відповідачем порушений порядок розгляду справи, визначений ст.ст.278, 279 КУпАП; в порушення ч.5 ст.258 КУпАП не було складено протокол про адміністративне правопорушення; оскаржувана постанова винесена із істотним порушення прав та правових гарантій, зокрема вона була винесена на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцем знаходження відповідного органу.

ІІ. Процедура та позиції учасників справи

2.1. 22.07.2020 року ухвалою судді позовна заява залишена без руху у зв`язку з порушенням позивачем вимог ч.3 ст.161 КАС України (а.с.14).

2.2. 05.05.2020 року ухвалою судді визнані поважними причини пропуску строку звернення до суду, ОСОБА_1 поновлено пропущений строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.25).

2.3. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про розгляд справи у їх відсутність (а.с.16, 17, 28). Відповідач одночасно надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову на підставі наданих доказів (а.с.32-45).

2.4. Під час розгляду справи фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

ІІІ. Релевантні джерела правового регулювання

3.1. Конституція України

Стаття 19. […] Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

3.2. Кодекс адміністративного судочинства України (КАС України).

Стаття 2. Завдання та основні засади адміністративного судочинства

[…] 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі

1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості […].

Стаття 77. Обов`язок доказування

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин […].

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

3.3. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП).

Стаття 8. Чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення […].

Стаття 122. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху

1. […] порушення вимог […] розмітки проїзної частини доріг, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 258. Випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається

[…] Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції […]

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

3.4. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

III. Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

1. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

2. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені […] частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

IV. Постанова по справі про адміністративне правопорушення

5. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

3.5. Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.2003 року за №3353-ХІІ

Стаття 41. Правила дорожнього руху

[…] Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

3.6. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року за №46.

Розділ 1. Загальні положення

Пункт 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділ 8. Регулювання дорожнього руху

Пункт 8.1. Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пункт 8.5.1. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Пункт 8.7. Світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Пункт 8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:

[…] в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух […].

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пункт 8.10. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пункт 8.11. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розділ 16. Проїзд перехресть

Пункт 16.8. Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Розділ 34. Дорожня розмітка

1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

3.7. ДСТУ 4092-2002. Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки

Пункт 7.30. Режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів типів 1-З і пішохідних світлофорів повинен передбачати миготіння зеленого сигналу протягом 3 с безпосередньо перед вимкненням, а також нижнього місячно-білого сигналу у світлофорах типу 5.

Частота миготіння сигналів - 1 с.

ІV. Оцінка та висновки суду

4.1. Дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, перевіривши їх доказами, суд приходить такого висновку.

4.2. У судовому засіданні встановлено, що 27.06.2020 року інспектором ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Моісєєвою І.К. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Як вбачається з вказаної постанови, 27.06.2020 року о 10 год. 16 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Jeep Renegade» реєстраційний номер НОМЕР_1 по проспекту Суворова в м. Ізмаїлі, не виконала вимоги дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія» та перетнула її, чим порушила вимоги п.8.5.1 ПДР (а.с.9).

4.3. Аналіз норм діючого законодавства, наведеного в розділі ІІІ судового рішення, дає підстави для висновку, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів ст.77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

4.4. На підтвердження факту невиконання позивачем вимог дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія» та її перетину, відповідачем надано відеозаписи 2020_0627_100140_1.mp4 та .mov (а.с.46).

4.5. Як вбачається із відеозапису 2020_0627_100140_1.mp4, дослідженого у судовому засіданні, 27.06.2020 року о 10 год. 02 хв. автомобіль «Jeep Renegade» реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно, при поданні світлофором сигналу, що забороняє рух, не зупинився перед дорожню розміткою 1.12 «стоп-лінія» та перетнув її.

Згідно відеозапису з нагрудної камери .mov відбувається розгляд справи та винесення постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

4.6. Позивачем будь-яких заперечень щодо належності або допустимості доказів у виді відеозаписів не заявлено.

4.7. Отже, на думку суду, доводи позивача про те, що відповідач виніс постанову за відсутності в її діях ознак проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, спростовуються наданим відеозаписом 2020_0627_100140_1.mp4.

4.8. Також, безпідставними є доводи позивачки про те, що під час вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 122 КУпАП положення статті 258 КУпАП не застосовуються (має бути складений протокол про адміністративне правопорушення), а розгляд справи про адміністративне правопорушення має відбуватися відповідно до статті 276 КУпАП - за місцем вчинення правопорушення (тобто у відповідності рішення КСУ №5рп/2015 від 26.05.2015 року - за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення), оскільки розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені частиною другою статті 122 КУпАП, належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абзацу другого статті 258 КУпАП, виключає необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Законом України від 14.07.2015 року №596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими особами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

4.9. Даний висновок співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 (К/9901/15804/18).

4.10. Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення за статтею 122 КУпАП передбачено скорочене провадження, яке полягає у фіксації адміністративного правопорушення і накладенні адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

4.11. Висновки аналогічного змісту містяться у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №536/583/17 (К/9901/4973/18).

4.12. Постанова в справі про адміністративне правопорушення ЕАМ №2746549 від 27.06.2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідає вимогам ст.ст.222, 283, 284 КУпАП.

4.13. Аналіз норм національного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що відповідачем доведені правомірність й обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 73, 74, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, - відмовити.

2. Копію постанови надіслати для відома сторонам.

Постанова може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:О.І.Бальжик