Справа № 420/4672/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4672/20

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П. Дата і місце ухвалення: 22.06.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області щодо ненадання інформації; визнати протиправними та скасувати рішення 11 сесії VII скликання Дальницької сільської ради від 27.11.2018р. №№506-VII, 507-VII, 508-VII, 530-VII, 531-VII, 532-VII.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2020р. адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме:

- надання заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску такого строку;

- зазначення реквізитів запиту, на який Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області не була надана інформація та надання належним чином завіреної копії такого запиту з доказами його отримання відповідачем;

- надання належним чином завірених копій оскаржуваних рішень Дальницької сільської ради від 27.11.2018. №№506-VII, 507-VII, 508-VII, а в разі неможливості їх надання - відповідних обґрунтувань та доказів цих обставин;

- надання належним чином завірених додатків до позовної заяви (згідно п.5.27 ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55);

- зазначення ціни позову та офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача;

- надання документів на підтвердження повноважень Абрамовича О.В. на звернення до суду в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відносно яких сільською радою прийнято рішення від 27.11.2018р. №531-VII та №532-VII, як акти індивідуальної дії, або доказів того, яким чином вказані рішення впливають чи порушують права позивача;

- надання доказів сплати судового збору або доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 17.06.2020р. подав до суду заяву про усунення недоліків, в якій надав пояснення щодо зазначених судом недоліків позовної заяви та просив поновити йому строк звернення з позовом до суду і звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, адміністративний позов повернено позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 22.06.2020р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам позивача, що пропуск звернення з даним позовом до суду зумовлений тим, що з аналогічними позовними вимогами ОСОБА_1 вже звертався до суду та ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2019р. по справі №420/6512/19 адміністративний позов повернено позивачу. Оскарження в апеляційному та касаційному порядку ухвали суду по справі №420/6512/19 унеможливило звернення з новою позовною заявою у встановлений строк, оскільки, в протилежному випадку, позовна заява підлягала б поверненню на підставі п.5 ч.4 ст.169 КАС України.

Також, апелянт посилається на те, що при постановленні спірної ухвали судом першої інстанції не враховано правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 30.05.2019р. по справі №457/908/17, згідно якої нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення прав, свобод чи інтересів, а тому строк його оскарження в адміністративному суді не обмежується шістьма місяцями.

Посилається апелянт і на те, що залишаючи без руху позовну заяву суд повинен був з`ясувати, чи виявлені недоліки дійсно є настільки значними, що перешкоджають суду розглянути спір по суті заявленого позову і не можуть бути усунені шляхом опитування позивача в судовому засіданні або шляхом витребування доказів.

Дальницька сільська рада Овідіопольського району Одеської області подала письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.2 ст.312 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 бездіяльності Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області щодо ненадання інформації на запит позивача, а також оскарження законності рішень 11 сесії VII скликання Дальницької сільської ради від 27.11.2018р. №№506-VII, 507-VII, 508-VII, 530-VII, 531-VII, 532-VII.

Повертаючи ухвалою від 22.06.2020р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, вставлений судом в ухвалі від 04.06.2020р.

Зокрема, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України, при оскарженні рішень Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 27.11.2018р. №№506-VII, 507-VII, 508-VII, 530-VII, 531-VII, 532-VII, а також не зазначено поважних причин пропуску такого строку, які могли б бути підставою для його поновлення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини перша, друга статті 55 Конституції України).

Частиною п`ятою статті 125 Конституції України визначено, що з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

За визначенням частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У свою чергу, частина перша статті 5 КАС України передбачає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

При зверненні з позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що пропуск строку звернення до суду щодо оскарження рішень Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 27.11.2018р. зумовлений тим, що з аналогічними позовними вимогами ОСОБА_1 вже звертався до суду та ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2019р. по справі №420/6512/19 адміністративний позов повернено позивачу. Оскарження в апеляційному та касаційному порядку ухвали суду по справі №420/6512/19 унеможливило звернення з новою позовною заявою у встановлений строк, оскільки, в протилежному випадку, позовна заява підлягала б поверненню на підставі п.5 ч.4 ст.169 КАС України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи позивача, оскільки з первинним позовом про скасування рішень Дальницької сільської ради від 27.11.2018р. №№506-VII, 507-VII, 508-VII, 530-VII, 531-VII, 532-VII ОСОБА_1 звернувся до суду 05.11.2019р., тобто майже через рік з дня їх прийняття. При цьому, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції позивачем не надано доказів коли саме він ознайомився з оскаржуваними рішеннями відповідача від 27.11.2018р., що б надавало підстави для висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду, встановленого процесуальним законодавством.

На вказану обставину наголошував суд першої інстанції в ухвалі від 04.06.2020р. про залишення позовної заяви без руху, однак на виконання вказаної ухвали ОСОБА_1 не надано відповідних пояснень.

Як в заяві про усунення недоліків від 17.06.2020р., так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається лише на те, що до закінчення судового розгляду справи №420/6512/19 він не міг подати новий позов, оскільки такий позов не відповідав би вимогам пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України, якою передбачено необхідність зазначення в позовній заяві власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки пунктом 5 частини 4 статті 169 КАС України передбачено повернення позовної заяви позивачеві лише у випадку, якщо ним подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

У даному ж випадку наявність ухвали від 27.11.2019р. по справі №420/6512/19 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 не перешкоджало йому повторно звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивачем не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б йому та могли бути об`єктивними перешкодами для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.04.2018р. у справі №807/867/16.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що при постановленні спірної ухвали судом першої інстанції не враховано правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 30.05.2019р. по справі №457/908/17, згідно якої нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення прав, свобод чи інтересів, а тому строк його оскарження в адміністративному суді не обмежується шістьма місяцями.

У даному випадку предметом спору є оскарження ОСОБА_1 рішень 11 сесії VII скликання Дальницької сільської ради від 27.11.2018р. №№506-VII, 507-VII, 508-VII, 530-VII, 531-VII, 532-VII, які являються актами індивідуальної дії. А відтак, судом першої інстанції обґрунтовано застосовано шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною 2 статті 122 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом до суду щодо оскарження рішень 11 сесії VII скликання Дальницької сільської ради від 27.11.2018р. №№506-VII, 507-VII, 508-VII, 530-VII, 531-VII, 532-VII, та відсутність підстав для поновлення такого строку.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області щодо ненадання інформації на запит, то в ухвалі від 04.06.2020р. про залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції зазначив про необхідність зазначення позивачем реквізитів запиту, на який Дальницькою сільською радою Овідіопольського району Одеської області не була надана відповідь, та запропоновано позивачу уточнити заявлені ним позовні вимоги в цій частині та надати копію відповідного запиту.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалу від 04.06.2020р. в цій частині ОСОБА_1 не виконав та адміністративного позову з уточненими позовними вимогами до суду не надав.

Крім того, позивачем не надано до суду адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст. 160, 161 КАС України з урахуванням всіх недоліків зазначених в ухвалі суду від 04.06.2020р.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд першої інстанції застосував надмірний формалізм, оскільки ст.ст. 160-161 КАС України чітко визначено вимоги до позовної заяви та документів, що додаються до неї, а статтею 169 Кодексу - наслідки нетримання відповідних вимог.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 04.06.2020р. про залишення позовної заяви без руху, що у відповідності до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, є підставою для повернення позовної заяви.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 240, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 18 серпня 2020 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова