Справа № 240/13218/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/13218/20

категорія 112030300

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Житомирській області щодо невидання наказу про встановлення щомісячної надбавки з 09.12.2016 за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу;

- зобов`язати ГУНП в Житомирській області встановити та провести нарахування і виплату щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період з 09.12.2016 по 06.03.2020, в розмірі 15% посадового окладу;

- зобов`язати ГУНП в Житомирській області видати новий грошовий атестат з урахуванням щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу, станом на 06.03.2020;

- зобов`язати ГУНП в Житомирській області видати довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, за період з 01.03.2018 по 29.02.2020, з урахуванням надбавки в розмірі 15% посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.

Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд дійшов висновку, що дана позовна заява не відповідає положенням вказаних статей з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З аналізу наведених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у позовній заяві зазначає, що при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення працівника до суду для вирішення трудового спору необхідно керуватися положеннями ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Суд не погоджується з доводами позивача, оскільки відсутність обмеження будь-яким строком вимог про стягнення заробітної плати стосується тільки належної працівнику заробітної плати.

За обставин, які склались у даній справі, факт належності позивачу надбавок у розмірах, про які він заявив позов, є спірним, що не дозволяє розповсюджувати приписи ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України на питання строку звернення з даним позовом до суду.

При цьому судом враховується, що про розмір надбавок, які виплачувались позивачу, йому було відомо під час проходження публічної служби і у випадку незгоди з розміром надбавок, які йому нараховувались та виплачувались, він мав право звернутися до суду за захистом порушеного, на його думку, права у межах строків, встановлених чинним на той час законодавством.

На сьогодні, відносини публічної служби з відповідачем припинені з 06.03.2020, а тому звернення з позовом до суду здійснено поза межами спеціального строку, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

Суд додатково звертає увагу на те, що надбавки, про які ставить вимогу позивач, ніколи не нараховувались відповідачем, позаяк ним не визнавалось таке право за позивачем, що виключає висновок про те, що такі надбавки у заявлених розмірах безспірно належать позивачу.

Оскільки відповідного нарахування не відбулось, у суду немає підстав для висновку про належність будь-яких сум позивачу, їх нарахування в якості заробітної плати, а відтак і немає підстав не застосовувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Таким чином, позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У порушення вимог ч. 6 ст. 161 КАС України позивач з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку до суду не звертався.

Разом з тим, слід зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Підсумовуючи викладене та розуміючи намагання позивача захистити порушені, на його думку, права суд втім не має можливості не вимагати від позивача виконання вимог закону, які регламентують процедуру звернення до суду, оскільки "право на суд", як зауважив Європейський суд з прав людини, одним з аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом (Volovik v. Ukraine, №15123/03, п. 55, ЄСПЛ, від 06.12.2007).

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху зі встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, підтверджених належними доказами.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Н.М. Майстренко