Справа № 824/1349/19-а
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 серпня 2020 року

м. Київ

справа №824/1349/19-а

адміністративне провадження №К/9901/19323/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі №824/1349/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 19 вересня 2019 року №583 «Про застосування дисциплінарного стягнення» в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 07 жовтня 2019 року №155 о/с «По особовому складу» в частині звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити позивача на службі в поліції на посаді слідчого СВ Чернівецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області з 10 жовтня 2019 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня його звільнення 10 жовтня 2019 року по день подачі адміністративного позову, на загальну суму 5876,67 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 «Касаційне провадження», зокрема, щодо визначення (зазначення) підстав касаційного оскарження судових рішень.

За приписами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Перевіряючи зміст касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки в порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено, передбачених статтею 328 цього Кодексу підстав, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Поряд з цим, згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 27 травня 2020 року у відкритому судовому засіданні за участю позивача та його представника. Повний текст оскаржуваного рішення виготовлено також 27 травня 2020 року, а касаційну скаргу направлено лише 03 серпня 2020 року, тобто з пропуском установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку скаржник вказує на те, що суд апеляційної інстанції не надсилав копію постанови від 27 травня 2020 року, тому представник позивача звернувся із заявою про видачу копії оскаржуваної постанови, яку отримав 01 липня 2020 року. На підтвердження зазначеного скаржник додає, копію заяви від 25 червня 2020 року, адресовану Чернівецькому окружному адміністративному суду про видачу судового рішення. Просить поновити строк на касаційне оскарження. Проте, додана копія заяви не містить відомостей щодо отримання копії оскаржуваного рішення у певну дату.

Належними доказами факту отримання копії судового рішення можуть бути, зокрема, довідка суду про дату видачі копії відповідного судового рішення, поштовий конверт з відтиском календарного штемпеля поштового відділення, тощо.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Так, скаржником не обґрунтовано, той факт, що позивач та його адвокат були присутній у судовому засіданні 27 травня 2020 року та були обізнані про результат розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції. Крім того, заява про видачу судового рішення суду апеляційної інстанції датована лише 25 червня 2020 року, тобто майже через місяць після винесення судового рішення, яке позивач мав намір оскаржити до суду касаційної інстанції.

Отже вказані причини пропуску строку касаційного оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки скаржником не наведено причин, які б позбавляли його можливості звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою у встановлений законом строк, враховуючи його безпосередню участь у судовому засіданні 27 травня 2020 року.

Зазначене свідчить про відсутність реального наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження.

З урахуванням викладеного, скаржнику необхідно вказати інші підстави для поновлення строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів.

Враховуючи викладене, касаційна скарга має бути залишена без руху із встановленням скаржнику строку для виправлення вказаних недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України та вказати інші підстави для поновлення строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі №824/1349/19.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі №824/1349/19-а залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду