Справа № 420/6408/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6408/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул..Пастера,58, м.Одеса, 65023) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Скальської Лілії Вікторівни від 25.05.2020 року ВП №53611850 про стягнення виконавчого збору у розмірі 135789,33 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул..Пастера,58, м.Одеса, 65023) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Скальської Лілії Вікторівни від 25.05.2020 року ВП №53611850 про стягнення виконавчого збору у розмірі 135789,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.07.2020р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №62205971, 25.05.2020р. держаним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби і місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скальською Лілією Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом: постанова № 53611850 від 25.05.2020, видавник Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення виконавчого збору у розмірі 135789.33 грн. Відповідач звертає увагу, що 21.05.2020р. до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби і місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся стягувач - ТОВ «Кей-Колект» з заявою про повернення виконавчих документів. За результатами розгляду вказаної заяви у виконавчому провадженні № 53611850 держаним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби і місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скальською Лілією Вікторівною винесено постанову від 25.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувану, (виконавчий лист №2/1522/8709/11 виданий 24.07.2012. Приморським районним судом м. Одеси) про стягнення 1357893.32 грн.

Позивач вважає постанова держаного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби і місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скальської Лілії Вікторівни від 25.05.2020 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 53611850 протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 21.07.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07.08.2020р. від відповідача до суду надійшли заперечення на позовну заяву (вх.№ЕП/12078/20), в яких відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.Відповідачем зазначено, що30.03.2017 до відділу надійшла заява про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2/1522/8709/11 від 24 липня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB «Кей-Колект» грошових коштів у розмірі 1357893,32 грн. 30.03.2017 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу. Також, пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2017р. ВП№53611850 державним виконавцем зазначено: стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 135789,33 грн. Відповідач зазначає, що хоч 25.05.2020р. на адресу до відділу надійшла заява представника стягувана ТОВ «Кей-Колект» про повернення виконавчого документу без подальшого виконання, та 25.05.2019 року державним виконавцем на підставі пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану ВП№53611850, підстави для скасування виконавчого збору зазначеного пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№53611850 передбачені статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2011 р. по справі №2/1522/8709/11 позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 03.10.2006 року по кредиту та відсоткам в розмірі 171 659,25 доларів США, що за курсом НБУ складає1 357 893,32 гривень та яка складається з:- заборгованості за кредитом - 143 488,85 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить1 135 054,20 грн.;- заборгованості по процентам за користування кредитом - 24 253,18 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить191 852,36 грн.;- суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 369,49 дол. США,що в еквіваленті по курсу НБУ становить 10 833,20 грн.;- суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 547,73 дол. США,що в еквіваленті по курсу НБУ становить20 153,56 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"суму державного збору в розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

24.07.2012р. Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2/1522/8709/11.

30.03.2017р. постановою державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП№53611850 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, пунктом 3 зазначеної постанови встановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 135789,33 грн.

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25.05.2020р. за заявою стягувача по справі №2/1522/8709/11 повернуто виконавчий документ стягувачу.

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25.05.2020р. постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавчий збір у розмірі 135789,33 грн.

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25.05.2020р. відкрито виконавче провадження ВП№62205971 на виконання Постанови державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25.05.2020р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 135789,33 грн.

Позивач, вважаючи, що виконавцем порушено законодавство, яким регулюється діяльність органів примусового виконання рішень, звернувся з відповідним позовом до суду.

Представником відповідача 12.08.2020 року до суду за вхідним №31577/20 поданий відзив на позов, в якому він не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки стягувач відкликав виконавчий документ не у зв`язку із добровільним виконанням боржником рішення, а тому, відповідно до положень ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (надалі за текстом також -Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу статей 1,5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»(тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1403-VIII).

Згідно зістаттею 10 Закону № 1404-VIIIзаходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першоїстатті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного устатті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника податидекларацію про доходита майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другоїстатті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 37 Закону № 1404-VIIIвиконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами частини п`ятої вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановленихстаттею 12 цього Закону.

За приписами частини третьоїстатті 40 Закону № 1404-VІІІу разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першоїстатті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятоюстатті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першоїстатті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, положення частини третьоїстатті 40 Закону № 1404-VIIIзобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Натомість, частина другастатті 27 Закону № 1404-VIIIпередбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми,що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, пункт 22 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну нормуЗакону № 1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першоюстатті 40 вказаного Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище нормиІнструкції № 512/5, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Таким чином, при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

При розгляді даної справи судом враховано висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11.03.2020р. по справі № 2540/3203/18, відповідно до якого обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання виконавчого документа та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Отже, за своєю природою виконавчий збір є винагородою виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення, яка стягується у розмірі, пропорційної до розміру фактично стягнутої суми за виконавчим документом.

У даному випадку, у постанові виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання від 25.05.2020р.не зазначено відомостей щодо розміру стягнутої суми за виконавчим документом, а тому суд дійшов висновку про протиправність стягнення з позивача виконавчого збору.

Згідно ч.ч.1,3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,14,78,90,139,161,205,255,273, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул..Пастера,58, м.Одеса, 65023) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Скальської Лілії Вікторівни від 25.05.2020 року ВП №53611850 про стягнення виконавчого збору у розмірі 135789,33 грн. - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Скальської Лілії Вікторівни від 25.05.2020 року ВП №53611850 про стягнення виконавчого збору у розмірі 135789,33грн..

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Другого Приморського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул..Пастера,58, м.Одеса, 65023, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.