Справа № 826/15513/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Бабенка К.А.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2020 року (розглянута у письмовому провадженні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фанн Транс» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фанн Транс» (далі- позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.09.2018 №2 та від 11.09.2017 №2.

Підставами позову вказано: необґрунтованість висновку контролюючого органу про не підтвердження первинним документами здійснення позивача з ТОВ «Фан-Трейд» , позаяк до перевірки додано належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують здійснення ТОВ «Фанн Транс» господарських операцій; безпідставність покладання контролюючим органом на позивача як платника податків обов`язку здійснювати контроль за дотриманням постачальником податкового законодавства; порушення кримінальної справи щодо посадових осіб ТОВ «Фан-Трейд» , ухвали суду стосовно питань з проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000073 не можуть бути доказом не здійснення позивачем господарських операцій, позаяк за відсутності вироку про визнання винними посадових осіб ТОВ «Фан-Трейд» наведені докази не свідчать про недобросовісність позивача як платника податку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2020 року позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 11 вересня 2019 року №2 та від 11 вересня 2017 року №2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року замінено відповідача - Головне управління ДФС у м. Києва (ідентифікаційний код 39439980), на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267).

Не погоджуючись з вказаною постановою, Головним управлінням ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при поданні апеляційної скарги апелянтом заявлено вимогу про заміну сторони у справі її правонаступником, а саме Головне управління ДФС у м. Києві замінити на Головне управління ДПС у м. Києві.

Необхідність здійснення заміни відповідача у справі обґрунтоване припиненням діяльності органів Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Надаючи правову оцінку клопотанню Головному управління ДПС у м. Києві про заміну відповідача у справі на його правонаступника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції ухвалою від 04 червня 2020 року замінено відповідача - Головне управління ДФС у м. Києва (ідентифікаційний код 39439980), на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 43141267).

У зв`язку із зазначеним вище та у зв`язку із тим, що відпали підстави для задоволення зазначеного клопотання про заміни відповідача його правонаступником, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання щодо заміни відповідача у справі, а саме з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Головне управління ДПС у м. Києві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що відповідачем проведено перевірку ТОВ «Фанн Транс» , за результатами якої складено акт від 29.08.2018 №593/26-15-14-02-01-14/31611909 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Фанн Транс» (ідентифікаційний код 31611909) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Фан-Трейд» (ідентифікаційний код 33337263) за лютий, березень, квітень, липень, вересень, жовтень 2015 року та за квітень, липень, вересень 2016 року, в якому зазначено про наступні порушення:

п. 44.1 п. 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.2 п. 138.3 ст. 138 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями, п. 4, п. 14 «Положення (стандарт бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» , затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 №92, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 №288/4509, п. 5, п. 21 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» , затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153; п. 5 «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» , затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток підприємства на суму 263624,00 грн.;

пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 43 937, 00 грн.

Як зазначено в акті перевірки, серед основних видів діяльності ТОВ «Фанн Транс» , у період, що перевірявся, відповідно до КВЕД, зазначені 46.39 - Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 - Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний); 70.22 - Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

На підставі акту перевірки відповідачем були сформовані податкові повідомлення-рішення від 11.09.2018 №2 та від 11.09.2017 №2, які позивачем отримано 11.09.2018.

Податковим повідомленням-рішенням від 11.09.2017 №2 визначено суму завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 263 624,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 11.09.2018 №2 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в розмірі 26 950, 00 грн. (податкове зобов`язання - 21 560, 00 грн.; штрафна санкція - 5 390, 00 грн.).

Не погоджуючись з визначеними в податкових повідомленнях-рішеннях від 11.09.2018 №2 та від 11.09.2017 №2 грошовими зобов`язаннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 N 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно зі статтею 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з актом перевірки від 29.08.2018 №593/26-15-14-02-01-14/31611909 контролюючий орган дійшов висновку про недостатність первинних документів для підтвердження господарських операцій позивача з ТОВ «Фанн Транс» , встановлено наявність відкритих кримінальних проваджень за статтею 205 КК України, фігурантами яких є посадові особи контрагента позивача, що виключає можливість врахування таких первинних документів.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 N 996-XIV (зі змінами) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» , затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 N 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за N 168/704 (зі змінами).

«Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» передбачено, зокрема: господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (пункт 1.2); первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пункт 2.1); первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо (пункт 2.4).

З огляду на наведені норми, судову практику у відповідній категорії справ, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт/послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.

Колегія суддів звертає увагу нате, що встановлено, що протягом періоду, що перевірявся, у власності позивача знаходились наступні автомобілі (причепи): Renault 385, д.н.з. НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.04.2013; Kaiser S3803, д.н.з. НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.04.2013; Van Hool 3В0011, д.н.з. НОМЕР_5 , шасі НОМЕР_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.04.2013.

Відповідно до договору оренди транспортних засобів від 06.06.2013 ТОВ «Фанн Транс» отримало від ОСОБА_1 в оренду транспортні засоби строком до 03.06.2016:

автомобіль марки Renault модель Premium вантажний сідловий тягач, 1999 року, білого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_8 , який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , виданого Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 08.07.2010;

автомобіль марки Renault модель 11 GTA, сідловий тягач-Е, 2001 року випуску, червоного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_10 , державний номерний знак НОМЕР_11 , який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 , виданого Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 09.04.2013;

автомобіль марки Freightliner, модель С120, вантажний сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_13 , державний номерний знак НОМЕР_14 , який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_15 , виданого Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 02.11.2012;

напівпричіп бортовий тентовий, марки Метасо, 1998 року випуску, синього кольору, шасі НОМЕР_16 , д.н.з. НОМЕР_17 ;

напівпричіп бортовий, марки Kaiser, модель S380.3C, 1994 року випуску, сірого кольору, шасі НОМЕР_18 , д.н.з НОМЕР_19 , який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 01.06.2010;

напівпричіп н/причіп-рефрижератор - Е, марки Ackerman, модель Fruehauf, 1987 року випуску, білого кольору, шасі НОМЕР_20 , д.н.з. НОМЕР_21 , який належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02.12.2012.

Відповідно до договору найму (оренди) транспортного засобу від 20.02.2015 ТОВ «Фанн Транс» отримало від ОСОБА_2 в оренду транспортний засіб строком до 20.02.2025 року: Renault, модель Magnum, 2001 року випуску, загальний вантажний сідловий тягач-Е, шасі НОМЕР_22 , зареєстрований за наймодавцем 19.02.2015 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.02.2015.

Між ТОВ «Фан-Трейд» (виконавець) та ТОВ «Фанн Транс» (замовник) укладено договір від 01.12.2014 №15 про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу, за умовами якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з технічного обслуговування та/або ремонту автомобільного транспортного засобу чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів (запасних частин) як замовника, так і спеціально замовлених виконавцем.

На виконання умов договору від 01.12.2014 №15 сторони підписали замовлення-наряди: від 14.02.2015 №14/02/15-1 на суму 13776,00 грн.; від 03.02.2015 №03/02/15 на суму 4704,00 грн.; від 14.02.2015 №14/02/15-2 на суму 22176,00 грн.; від 14.02.2015 №14/02/15-3 на суму 26880,00 грн.; від 18.04.2015 №18/04/15 на суму 9744,00 грн.; від 06.07.2015 №06/07/15 на суму 16464,00 грн.; від 07.09.2015 №07/09/15-1 на суму 24192,00 грн.; від 29.10.2015 №29/10/15-1 на суму 9408,00 грн.; від 28.04.2016 №28/04/16 на суму 26880,00 грн.; від 29.04.2015 №29/04/15 на суму 6720,00 грн.

На підтвердження надання послуг надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 16.02.2015 на суму 13776,00 грн.; від 16.02.2015 на суму 4704,00 грн.; від 17.02.2015 на суму 22176,00 грн.; від 17.02.2015 на суму 26880,00 грн.; від 20.04.2015 на суму 9744,00 грн.; від 20.07.2015 на суму 16464,00 грн.; від 26.09.2015 на суму 24192,00 грн.; від 30.10.2015 на суму 9408,00 грн.; від 30.04.2016 на суму 26880,00 грн.; від 30.04.2015 на суму 6720,00 грн.

Позивачем складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні: від 16.02.2015 №12, від 16.02.2015 №13, від 17.02.2015 №14, від 17.02.2015 №15, від 20.07.2015 №42, від 30.09.2015 №62, від 30.10.2015 №57, від 30.04.2016 №61, від 30.04.2015 №85, від 20.04.2015 №53.

До позову додано договір від 01.07.2016 №28, укладений між ТОВ «Фан-Трейд» (виконавець) та ТОВ «Фанн Транс» (замовник), про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу, за умовами якого виконавець зобов`язувався надати замовнику послуги з технічного обслуговування та/або ремонту автомобільного транспортного засобу чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів (запасних частин) як замовника, так і спеціально замовлених виконавцем.

На виконання умов договору від 01.07.2016 №28 сторони підписали замовлення-наряди: від 28.07.2016 №28/07/16 на суму 30240,00 грн., від 23.09.2016 №23/09/16 на суму 38640,00 грн.

На підтвердження надання послуг додано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 28.07.2016 на суму 30240,00 грн., від 30.09.2016 на суму 38640,00 грн.

Позивачем сформовано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: від 29.07.2016 р. № 72; від 30.09.2016 №33.

Між ТОВ «Фан-Трейд» (виконавець) та ТОВ «Фанн Транс» (замовник) укладено договір доручення від 23.01.2015 №88 на транспортно-експедиційне та інформаційне обслуговування, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується здійснити пошук вантажовласника та перевізника, необхідних для перевезення вантажів замовника. Замовник бере на себе зобов`язання щодо організації перевезення та експедирування вантажів вантажовласників, які знайдені виконавцем, а також забезпечити завантаження транспортних засобів, пошук яких здійснив виконавець в інтересах замовника.

На підтвердження надання послуг за цим договором надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №40 на загальну суму 33.800,02 грн.

Позивачем складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 20.03.2015 №37.

Оплата позивачем наданих послуг ТОВ «Фан-Трейд» щодо технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, а також з транспортно-експедиційного та інформаційного обслуговування підтверджується банківськими виписками. Наведена обставина в акті перевірки та під час судового розгляду не заперечувалась.

В акті перевірки від 29.08.2018 №593/26-15-14-02-01-14/31611909 зафіксовано, що отримані послуги з ремонту автомобілів включались ТОВ «Фанн Транс» до складу транспортно-експедиційних послуг, які надавались замовникам: автомобіль Renault Magnum, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_23 , орендований TOB «Фанн Транс» у ОСОБА_2 (нотаріально завірений договір від 12.02.2015) здійснював транспортні перевезення на користь ПП «Транснет Т» (ідентифікаційний код 398660042) за маршрутами Одеса-Київ, Свалява-Київ, Чернігів-Свалява, Одеса-Кіровоград, Київ-Одеса та ін.; TOB «Швидкий світ» (ідентифікаційний код 39497430) за маршрутом: Київ-Одеса; Приватне транспортно-експедиційне підприємство «Автотрансекспедиція» (ідентифікаційний код 25544907) за маршрутом Коростень-Київ; ПП «Крупний» (ідентифікаційний код 37677846) за маршрутом Коростень-Одеса: ПП «ФМ Ложістік Дніпро» (ідентифікаційний код 20071893) за маршрутом Велика Димерка-Ужгород. Автомобіль Renault Magnum, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав TOB «Фанн Транс» здійснював транспортні перевезення на користь ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» (ідентифікаційний код 05509659) за маршрутом Обухів-Одеса; TOB «Корпорація Українські мінеральні води» (ідентифікаційний код 22950707) за маршрутом Свалява-Київ, TOB «Свалявські мінеральні води» (ідентифікаційний код 00371512) за маршрутом Нікополь-Свалява; TOB «Еколь Логістікс» ідентифікаційний код 31280577) за маршрутом Білогородка-Одеса; ПП «Смартком» (ідентифікаційний код 36361833) за маршрутом Бориспіль-Львів; ДП «ФМ Ложістік Дніпро» (ідентифікаційний код 20071893) за маршрутом Красилів-Старі Петрівці.

У замовленнях-нарядах вказані: найменування робіт, матеріалів (наприклад, злив/залиття охолоджувальної рідини, встановлення компресора гальмівної системи, діагностика та ремонт вузлів, зварювальні роботи, зняття та встановлення коліс, інші ремонтні роботи); кількість операцій, одиниці виміру - норм/год, кількість норм/год, вартість норм/год без податку на додану вартість та з таким податком, загальна вартість. В наряді зазначено інформацію про транспортний засіб, щодо якого мало здійснюватися обслуговування, дані про замовника, замовлення-наряд підписані посадовими особами ТОВ «Фан-Трейд» та ТОВ «Фанн Транс» без зазначення прізвищ та ініціалів, які скріплені печатками, зазначено дату підписання.

В актах здачі-прийняття робіт вказані: найменування робіт, матеріалів (наприклад, злив/залиття охолоджувальної рідини, встановлення компресора гальмівної системи, діагностика та ремонт вузлів, зварювальні роботи, зняття та встановлення коліс, інші ремонтні роботи); кількість операцій, одиниці виміру - норм/год, кількість норм/год, вартість норм/год без податку на додану вартість та з таким податком; загальну вартість робіт; місце складення акту; інформацію про транспортний засіб, щодо якого здійснювалось обслуговування; прізвища та ініціали посадових осіб ТОВ «Фан-Трейд» та ТОВ «Фанн Транс» , які підписали акти та підписи яких скріплені печатками товариств; дата підписання. Від ТОВ «Фан-Трейд» акти підписані ОСОБА_3 .

Колегія уддів звертає увагу нате, що наведені первинні документи, містять реквізити, визначені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, які є достатніми для встановлення змісту, обсягу, вартості господарської операції, замовника, виконавця.

В акті перевірки зазначено, що за результатами дослідження вказаних документів встановлено неможливість ТОВ «Фан-Трейд» надавати послуги позивачу, оскільки надані первинні документи підписані від імені ТОВ «Фан-Трейд» директором ОСОБА_3 , який згідно з протоколом допиту від 21.07.2017, здійсненого в рамках кримінального провадження від 11.08.2016 №0000073, заперечує свою причетність до діяльності ТОВ «Фан-Трейд» .

Відповідно до вказаного протоколу свідок повідомив, що він не має відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Фан-Трейд» , про те, що він є засновником та директором ТОВ «Фан-Трейд» дізнався від працівників податкової міліції. Також йому невідома адреса реєстрації ТОВ «Фан-Трейд» , податкова інспекція, в якій дане підприємство перебуває на обліку, а також невідомо, яку фінансово-господарську діяльність здійснює вказане товариство.

До матеріалів адміністративної справи представником відповідача додано лист від 07.11.2018 №3018/26-15-23-0930 начальника п`ятого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві про надання копії протоколу допиту свідка ОСОБА_3 та відповідно до частини першої статті 22 Кримінального-процесуального кодексу України (КПК України) дозволено розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Щодо посилання відповідача на те, що від імені підприємства ТОВ «Фан-Трейд» діяли особи, які не мали законних повноважень на його представництво, на вчинення від його імені юридично значущих дій, оскільки не були наділені такими повноваженнями засновника/директора підприємства, яка, крім того, не мала ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності підприємства, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Сторонами не надано вирок суду в кримінальному провадженні №0000073, ухвалу про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, про наявність таких суд не повідомлено.

За змістом частини четвертої статті 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол допиту свідка має оцінюватись адміністративним судом на рівні з іншими доказами. Відповідно свідчення ОСОБА_3 про непричетність до діяльності ТОВ «Фан-Трейд» не є достатнім доказом того, що подані до податкової перевірки первинні документи не підтверджують здійснення позивачем задекларованих податковій звітності та зафіксованих в документах бухгалтерської звітності документах, тому такі обставини підлягають доказування за загальними правилами.

Верховний Суд в постанові від 27.03.2018 справа №816/809/17 зазначив, що порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій здійснених позивачем та його контрагентами.

Посилання контролюючого органу на кримінальні провадження відкриті за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (КК України) відносно контрагентів платника податків не містять обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань у відносинах з позивачем або обставини, які б свідчили про не здійснення позивачем господарських операцій (наприклад, постанови Верховного Суду від 05.06.2018 справа №809/1139/17, від 26.06.2018 справа №808/2360/17).

Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між контрагентами. В разі наявності у контролюючого органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи. Невиконання обов`язку щодо належного підписання первинного документа, складеного однією особою і переданого іншій особі може позбавляти цей документ статусу первинного або в разі обізнаності контрагента з відсутністю повноважень щодо складання такого документа, або в разі фактичної відсутності господарської операції. При цьому, відсутність об`єктивної змоги переконатися у недостовірності первинного документа чи окремих його реквізитів (зокрема, підпису, прізвища особи, що здійснює операцію, тощо) під час його отримання чи протягом найближчого часу виключає притягнення до відповідальності особи, яка використала такий документ у податковому обліку. В такому випадку дані податкового обліку можуть бути визнані необґрунтованими, якщо платник податків діяв без належного рівня обачності та обережності та знав або повинен і міг знати про порушення, допущені контрагентами, та був залучений до таких порушень, або знав про дефекти у правовому статусі таких контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо).

Отже, обставини фіктивності та інших недоліків правого статусу контрагентів платника податків, а так само щодо невиконання ними своїх податкових обов`язків підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, що свідчать про нездійснення господарської операції або відсутність її економічного змісту.

Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов`язань. Таких підстав відповідачем не зазначено, судом не встановлено.

Проте, проведення досудових розслідувань в силу приписів кримінального-процесуального законодавства України є лише одним із засобів доказування в кримінальній справі, а наявність порушеної кримінальної справи, до моменту прийняття судом вироку не є доказом наявності або відсутності в діях особи складу злочину. Отже, лише та обставина, що правоохоронними органами проводиться досудове розслідування за фактом створення і діяльності фіктивних підприємств не є однозначним свідченням нереальності досліджуваних судом господарських операцій. У даному випадку дослідженню можуть підлягати на загальних засадах протоколи допиту відповідних осіб, покази свідків, первинні документи, які мають відношення до досліджуваних господарських операцій, однак таких доказів не надано, клопотань про їх витребування не заявлено.

Щодо посилання відповідача на кримінальні провадження №0000073 від 11.08.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, №0000013 від 19.02.2016, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.205 КК України, №0000073 від 11.08.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України, №0000026 від 07.04.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що дане посилання не є достатнім доказом для висновку про нездійснення позивачем задекларованих господарських операцій. Станом на час судового огляду справи вироки суду (ухвала про звільнення від кримінальної відповідальності) в кримінальних провадженнях не ухвалені.

Відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (зі змінами) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина перша); якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними (частина друга).

Обставина щодо того, що контрагент позивача на час здійснення відповідних господарських операцій був зареєстрований та був платником податку на додану вартість, представником відповідача не спростовувалась.

Податкові накладні, виписані ТОВ «Фан-Трейд» , відображені в акті перевірки та містять усі передбачені законом реквізити, відповідають вимогам статті 201 ПК України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для висновку про очевидну необачність позивача у виборі контрагента. Відповідачем не зазначено, що платник податків міг скористатись відкритим джерелом інформації для оцінки рівня добросовісності контрагента.

Контролюючий орган в акті перевірки вказав про наявність недоліків у замовленнях-нарядах та актах виконаних робіт щодо не зазначення використання запасних частин позивача чи поставлялись відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що відсутність такої інформації не спростовує надання контрагентом послуг з обслуговування автомобілів, позаяк у первинних документах зазначено роботи, в тому числі з встановлення, заміни окремих агрегатів, вузлів. Наведений недолік, у даному випадку, не може бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю (наприклад, постанови Верховного Суду від 19.06.2018 справа №826/7704/16, від 17.04.2018 справа №820/475/17). При цьому судом зазначалось про сплату позивачем коштів за надані послуги, наявність доказів щодо наявності у власності автомобілів, оренди автомобілів, встановлення під час перевірки обставин надання послуг з перевезення. Крім того, до позову додано видаткові накладні за 2015, 2016 роки про придбання позивачем запчастин, розхідних матеріалів (масло, прокладки, фільтри, тощо), шин для автомобілів, які за твердження представника позивача передавались ТОВ «Фан-Трейд» для їх використання, встановлення.

Контролюючий орган доходячи висновку в акті перевірки про заниження позивачем податку на прибуток приватних підприємств, виходив з того, що згідно з базами даних ДФС податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них (форма 1-ДФ) ТОВ «Фан-Трейд» за 2015-2016 рік до органів ДФС не подано, що свідчить про відсутність штатної чисельності працівників на підприємстві, в зв`язку з чим ТОВ «Фан-Трейд» не мало можливості надавати послуги з ремонту автомобілів та перевезенню вантажів. На думку податкового органу, неподання до органів ДФС звіту про фінансові результати, декларації з податку на прибуток з додатками за 2015 та 2016 роки також свідчить про відсутність основних фондів та виробничих потужностей на ТОВ «Фан-Трейд» .

Окрім зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами представника відповідача, що наведені обставини ставлять під сумнів можливість здійснення контрагентом позивача відповідних господарських операцій, але висновок про нездійснення господарських операцій має ґрунтуватись на аналізі всіх первинних документів, змісту господарських операцій та наведеної обставини.

Як уже зазначалось, позивач отримував від ТОВ «Фан-Трейд» послуги щодо технічного обслуговування транспортних засобів, їх ремонту, а також послуги з транспортного експедирування. Оцінюючи доводи контролюючого органу, викладені а акті перевірки позивача на підставі податкової інформації щодо нього суд враховує правову позицію, яка міститься в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 справа №2а-15124/11/2670, за якою відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. Зазначені обставини відповідачем під час перевірки не з`ясовано, доказів того, що відповідач не міг самостійно отримати відповідні докази не надано, клопотань про їх витребування не заявлено. Суд, з урахуванням завдання адміністративного судочинства, яке полягає у захисті прав, інтересів особи, принципу змагальності, не вбачає підстав для офіційного з`ясування наведеної обставини в адміністративній справі.

Відтак, відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару), встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача. Наявні у матеріалах справи документи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

З огляду на викладене, зважаючи на встановлені обставини, здійснену судом оцінку доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено не здійснення позивачем господарських операцій між позивачем та його контрагентами у період, що перевірявся, відповідно позивач мав право на формування податкового кредиту та витрат з податку на прибуток.

Щодо послання позивача на недолік податкового повідомлення-рішення №2, а саме на дату реєстрації такого рішення 11.09.2017, колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеними вище доводами позивача щодо наявності дефекту в податковому повідомленні-рішенні №2. Однак цей дефект свідчить лише про допущення помилки контролюючим органом щодо зазначення дати реєстрації такого повідомлення-рішення та не впливає на підстави та розмір визначених контролюючим органом грошових зобов`язань .

В податковому повідомленні-рішенні №2 зазначено, що таке рішення сформовано на підставі акту перевірки від 29.08.2018 №593/26-15-14-02-01-14/31611909.

Відтак спростовується твердження позивача про формування податкового повідомлення-рішення №2 раніше, ніж контролюючим органом були оформлені результати перевірки згідно з актом перевірки від 29.08.2018 №593/26-15-14-02-01-14/31611909.

З урахуванням наведеного, наведений дефект не може бути підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходит до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, тому податкові повідомлення-рішення від 11.09.2018 №2 та від 11.09.2017 №2 підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі в розмірі 4 358, 61 грн. Оскільки, позов задоволено повністю, то на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 4 358, 61 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Головного управління ДФС у м. Києві.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 грн. згідно з попереднім (орієнтованим) розрахунком сум судових витрат.

На підтвердження понесення таких витрат додано договір про надання правової допомоги від 17.19.2018 №12/2018, укладений між ТОВ «Фанн Транс» та Адвокатським об`єднанням «Партнер`с» , відповідно до якого: клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1.); після закінчення кожного місяця надання правничої допомоги сторони підписують акт-приймання надання послуг (п. 1.2.); правнича допомога, що надається адвокатським об`єднанням, клієнту ґрунтується на платній основі в порядку і розмірі передбаченому в додатковій угоді до даного договору на банківський рахунок адвокатського об`єднання, який зазначений в рахунку на оплату (п. 4.1.).

До матеріалів судової справи додано додаткову угода від 17.09.2018 №1 до договору від 17.19.2018 №12/2018, відповідно до якої сторони встановити винагороду адвокатського об`єднання за виконання наступних дій: підготовка адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.09.2017, 11.09.2018, представництво інтересів клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва за позовом ТОВ «Фанн Транс» до ГУ ДФС у м. Києві, підготовка правової позиції по даній справі, участь в судових засіданнях та інші юридичні дії необхідні для захисту інтересів клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва в розмірі 7 000, 00 грн.

Згідно з випискою банку від 21.09.2018 позивачем сплачено на рахунок адвокатського об`єднання 7 000, 00 грн.

Представником позивача на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу додано акт приймання-передачі наданих послуг №1 згідно з договором від 17.19.2018 №12/2018, відповідно до якого адвокатським об`єднанням надані такі послуги: підготовка адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.09.2017, 11.09.2018, представництво інтересів клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва за позовом ТОВ «Фанн Транс» до ГУ ДФС у м. Києві, підготовка правової позиції по даній справі, участь у судових засіданнях та інші юридичні дії необхідні для захисту інтересів клієнта в Окружному адміністративному суді м. Києва.

Згідно з частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На думку суду, доданий акт приймання-передачі наданих послуг №1 не підтверджує надання адвокатським об`єднанням послуг позивачу на суму 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. Крім того, до матеріалів справи не надано актів приймання надання послуг після закінчення кожного місяця надання правничої допомоги, як це передбачено пунктом 1.2. договору про надання правової допомоги від 17.19.2018 №12/2018, тому неможливо зробити висновок, коли саме надавались послуги, в які з місяців, об`єм виконаних адвокатом робіт, наданих послуг, затрачений час на виконання таких робіт, надання послуг.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №1 адвокатським об`єднанням надавалась послуга щодо підготовки адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.09.2017, 11.09.2018. Водночас, як убачається з матеріалів адміністративної справи позовна заява ТОВ «Фанн Транс» складена та підписана директором ТОВ «Фанн Транс» , відтак неможливо встановити кількість витраченого часу адвокатським об`єднанням на надання інших послуг та їх вартість.

В акті приймання - передачі наданих послуг №1 зазначено про витрати пов`язані з участю в судових засідання. У даній справі призначено лише одне судове засідання для вирішення питання клопотання представника відповідача про виклик свідка. Додаткова угода, акт не містять розрахунку витрат за участь в судовому засіданні. Крім того, в акті вказано про надання вчинення інших юридичних дій необхідних для захисту інтересів клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва, проте які це саме дії, скільки на їх виконання затрачено часу, їх вартість в акті не зазначено.

З огляду на те, що наданий представником позивача акт приймання-передачі наданих послуг №1 та додаткова угода не підтверджує надання адвокатським об`єднанням послуг та відповідну суму, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 коп.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

К.А. Бабенко