Справа № 520/9373/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

19.08.2020 р. справа №520/9373/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин, позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, адміністративний орган, Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 20.07.2020 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 21.07.2020 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 06.08.2020 р.

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області з приводу зменшення коефіцієнту страхового стажу з урахуванням оцінки величини одного року - 1,35%, який становив 0,55125 на коефіцієнту страхового стажу з урахуванням оцінки величини одного року - 1%, який становить 0,40833 з 01.10.2017р., та з приводу застосування коефіцієнту страхового стажу 0,408330 замість 0,55125 при перерахунку пенсії з 01.03.2019р.; 2) зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2019р. з застосуванням коефіцієнту страхового стажу 0,55125 замість 0,408330 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум.

Аргументуючи вимоги заявник зазначив, що пенсійним органом неправильно визначено розмір пенсії за рахунок підміни коефіцієнтів 1,35% і 0,55125 на коефіцієнти 1% і 0,408330.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - пенсійний орган, владний суб`єкт, адміністративний орган, Головне управління, ГУ), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що пенсія виплачується відповідно до діючого законодавства.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.08.2017 р. одержував від Київського ОУПФУ м. Харкова (правонаступником якого є відповідач по справі) пенсію за віком із застосуванням коефіцієнту оцінки одного року страхового стажу 1,35% у розмірі 5.301,50 грн.

У зв`язку з реалізацією владних волевиявлень пенсійного органу та проведених на реалізацію цих волевиявлень власною ініціативою розрахунків з 01.10.2017р. основний розмір пенсії заявника складає 3.330,27грн., але пенсія виплачується у сумі - 5.301,50 грн.

За самостійними і за власною ініціативою проведеними розрахунками пенсійного органу станом на 01.03.2019р. основний розмір пенсії заявника складає 3.896,42грн., але пенсія виплачується у сумі - 5.301,50грн.

Заявою довільної форми від 13.09.2019р. заявник порушив перед ГУ ПФУ області питання про перерахунок пенсії з 01.10.2017р. із застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% та з 01.03.2019 р. із застосуванням коефіцієнту страхового стажу 0,55125.

За результатами розгляду цього звернення Головним управлінням в особі Київського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян було складено лист від 16.10.2019 р. №283/№-527, яким сповіщено заявника про відсутність підстав для застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% та коефіцієнту страхового стажу 0,55125..

Не погодившись із правомірністю такого діяння пенсійного органу, заявник ініціював даний спір.

З огляду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020р. у справі №815/1226/18 пенсійні спори підлягають розв`язанню без обмеження строком давності.

Тому, вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтею 46 Конституції України проголошено право громадян на соціальний захист, а за приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України «Про пенсійне забезпечення» регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням дії норм Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульована Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі за текстом - Порядок №22-1), пунктами п.4.1 розділу IV та 4.3 розділу IV передбачено, що заява на призначення та перерехунок пенсії повинна подаватись за установленим зразком формуляром.

У спірних правовідносинах заявник цієї вимоги закону не дотримався, адже подав заяву про перерахунок пенсії у довільній формі.

Але з огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та правовий висновок постанови Верховного Суду від 27.11.2019р. по справі №748/696/17 суд не знаходить цю обставину такою, що має юридичне значення для правильного вирішення спору по суті.

Тому продовжуючи розгляд справи, суд відмічає, що станом на 12.08.2017 р. (календарна дата призначення заявнику пенсії) за правилами ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» величина оцінки одного року страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі дорівнювала 1,35 %.

У силу приписів ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» даний показник бере участь в алгоритмі розрахунку розміру пенсії, у тому числі і при первісному призначенні.

Згідно з Законом України від 03.10.2017р. №2148-VIII ст.25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була викладена у наступній редакції: «За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %».

Одночасно із цим, Законом України від 03.10.2017 р. №2148-VIII положення розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було доповнено п.4-3, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % та п.4-4, згідно з яким з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З наведеного вбачається неоднакове застосування закону з одного і того ж питання (обчислення розміру пенсії) до осіб, котрі знаходяться в однакових умовах.

Між тим, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) Європейським судом з прав людини фактично надане тлумачення змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та змісту принципу верховенства права, згідно з яким національне законодавство має бути чітким та узгодженим, відповідати вимозі «якості» закону, забезпечувати адекватний захист осіб від свавільного втручання у права заявника, а у разі протилежного (тобто у разі неоднозначного трактування норми права) підлягає застосуванню найбільш сприятливий для заявника підхід.

Суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли при обчисленні пенсії застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Тому вимоги позову у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідач по справі - ГУ ПФУ в Харківській області - не вчиняв діянь з приводу врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії з 01.10.2017р., таке діяння було вчинено іншим суб`єктом права - Київським ОУПФУ м. Харкова Наведене призводить до відсутності підстав для визнання протиправними діянь Головного управління з приводу зменшення коефіцієнту.

Разом із тим, виявлена судом протиправність таких діянь спонукає суд до застосування ч.2 ст.9 КАС України і виходу за межі позову задля скасування протиправного діяння вже неіснуючого та не функціонуючого владного суб`єкта (юридичним та фактичним правонаступником якого є Управління), котре є перешкодою для одержання бажаної заявником виплати.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що судовим розглядом підтверджено факт порушення права позивача на пенсійне забезпечення у частині застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Указана обставина є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову у цій частині.

Задоволення позову за цим епізодом зумовлює виникнення правових підстав для обтяження пенсійного органу обов`язком повторно розглянути по суті питання з приводу перерахунку пенсії з 01.10.2017р. та звернення заявника про перерахунок пенсії від 13.09.2019.

Решта вимог позову заявлені наперед, стосуються відносин, котрі ще не склались у часі, та відносно яких відсутні докази наявності у пенсійного органу наміру вчиняти порушення закону і вдаватись до порушення прав заявника у сфері соціального захисту.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Вийти за межі позову.

Визнати протиправними дії Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з приводу врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) за віком з 01.10.2017 р., обрахувавши її розмір із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 (код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) від 13.09.2019р. з приводу перерахунку пенсії з 01.03.2019р. з урахуванням висновків суду по даній справі.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя А.В. Сліденко