Справа № 560/1080/20
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1080/20
РІШЕННЯ

іменем України

11 серпня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

за участю: секретаря судового засідання Зарічан М.В.

представника позивача Діденко Т.В.

представників відповідача Ковальчук Т.Р. і Чорної А.А.

розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 83460,00 грн №22/239 від 28.11.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі наказу ГУДПС у Хмельницькій області №75 від 04.09.2019 в період з 19.09.2019 по 02.10.2019 проводилася документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 по 31 грудня 2018. За результатами проведеної перевірки складений акт №0102/22-01-33-03/ НОМЕР_1 від 17.10.2019, який отриманий представником ФОП ОСОБА_1 22 жовтня 2019 року. В подальшому позивачу стало відомо, що на підставі акту №0102/22-01-33-03/ НОМЕР_1 від 17.10.2019, Управління Держпраці у Хмельницькій області прийняло постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/239 від 28 листопада 2019 року. Підставою для прийняття вказаної постанови послугували висновки акта перевірки про те, що ФОП ОСОБА_1 не проводилася індексація заробітної плати найманих працівників в червні 2017 року, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушено статтю 33 закону України "Про оплату праці" та статтю 95 Кодексу законів про працю України. Позивач не погоджується із постановою Управління Держпраці у Хмельницькій області, вважає її такою, що прийнята на підставі суб`єктивних висновків та тверджень посадових осіб ГУ ДПС у Хмельницькій області, суперечить нормам та вимогам чинного законодавства України, та є протиправною, а висновки про порушення ним статті 95 Кодексу законів про працю та статті 33 закону України "Про оплату праці" не відповідає дійсності, оскільки нарахована заробітна плата найманих працівників за червень 2017 року була проіндексована у встановленому законом порядку. Вказує, що за червень 2017 року індексація найманим особам була нарахована, що підтверджується відомістю нарахування індексації заробітної плати за червень 2017 року. Так, згідно з вказаної відомості ФОП ОСОБА_1 за червень 2017 року проіндексовано заробітну плату громадянці ОСОБА_2 та громадянці ОСОБА_3 на загальну суму 124,62 грн., утримано військовий збір у загальному розмірі 1,86 грн., податок на доходи фізичних осіб - 22,44 грн. Таким чином, індексації до виплати становила - 100,32 грн., а саме ОСОБА_2 - 50,16 грн, ОСОБА_3 - 50,16 грн. Виплату індексації було проведено в липні 2017 року у повному обсязі, що підтверджується відомістю на виплату грошей №14/1 від липня 2017 року. Крім того, зазначає, що 04 жовтня 2019 року подав до контролюючого органу Звіти про суми нарахованої заробітної плати за 9 місяць 2019 року, що підтверджується квитанцією №2 від 04.10.2019. Згідно з поданого Звіту про суми нарахованої заробітної плати за 9 місяць 2019 року, виправлення виявленої помилки було відображено у Звіті про суми нарахованої заробітної плати за 9 місяць 2019 року, а саме у Таблиці 6 "Відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам" (реєстраційний номер документа , дата реєстрації звіту в Реєстрі застрахованих осіб 04.10.2019), де у графі 18 "Сума нарахованої заробітної плати у межах максимальної величини, на яку нараховується єдиний внесок" відобразив суму нарахованої індексацію за червень 2017 року ОСОБА_2 у розмірі 62.31 грн. та ОСОБА_3 у розмірі 62.31 грн. Вказує, що Звіт про суми нарахованої заробітної плати за 9 місяць 2029 року був поданий 04 жовтня 2019 року, в той час коли останнім днем перевірки було 09 жовтня 2019 року. Отже, станом на дату написання акта перевірки помилка щодо несвоєчасного нарахування соціального внеску була відсутня. Натомість в акті перевірки контролюючим органом було відображено недостовірні дані, що суперечать фактичним обставинам справи. Просить позов задовольнити та скасувати постанову Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 83460,00 грн №22/239 від 28.11.2019 року.

Ухвалою від 24 лютого 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 24 лютого 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову задовольнив. Зупинив стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/239 від 28.11.2019 року до ухвалення судом рішення по справі №560/1080/20.

Оскільки заходи забезпечення позову застосовані судом до ухвалення рішення по справі №560/1080/20, такі заходи скасовуються з прийняттям цього рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просить в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

В поданому до суду відзиві на позов відповідач вказує, що 28.10.2019 року до Управління Держпраці у Хмельницькій області від Головного Управління ДПС у Хмельницькій області надійшли матеріали перевірки позивача, а саме акт про результати документальної планової виїзної перевірки суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 по 31 грудня 2018 №0102/22-01-33-03/ НОМЕР_1 від 17.10.2019, яким встановлено порушення позивачем вимог статті 33 закону України "Про оплату праці" та статті 95 Кодексу законів про працю України" щодо не проведення індексації заробітної плати найманих працівників в червні 2017 року. Вказує, що Управлінням Держпраці у Хмельницькій області вивчались матеріали перевірки, які однозначно підтверджують факт порушення позивачем законодавства про працю. Зазначає, що посилання позивача не неповідомлення про одержання уповноваженою посадовою особою відповідача документів, для розгляду справи про накладення штрафу безпідставні, оскільки таке було надіслане рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та повернулось у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Разом з тим, посадова особа Управління повідомила позивача про одержання уповноваженою посадовою особою відповідача документів, для розгляду справи про накладення штрафу телефонограмою, що також передбачено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №509, та підтверджується витягом з журналу реєстрації вихідних телефонограм. Вважає, що підстави для скасування постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 83460,00 грн №22/239 від 28.11.2019 року відсутні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

На підставі Наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області №75 від 04.09.2019, відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на ІІІ квартал 2019 року, посадовими особами ГУ ДПС у Хмельницькій області в період з 19.09.2019 по 02.10.2019 проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 по 31 грудня 2018.

За наслідками перевірки складений акт №0102/22-01-33-03/ НОМЕР_1 від 17.10.2019, яким зафіксовані порушення, зокрема, статті 33 Розділу 4 закону України "Про оплату праці" та статті 95 Кодексу законів про працю України, щодо не проведення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 індексації заробітної плати найманих працівників в червні 2017 року, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3

24.10.2019 ГУ ДПС у Хмельницькій області надіслало до Управління Держпраці у Хмельницькій області витяг з акту документальної планової виїзної перевірки №0102/22-01-33-03/ НОМЕР_1 від 17.10.2019, щодо порушення законодавства про працю.

Після отримання від ГУ ДПС у Хмельницькій області матеріалів, Управління Держпраці у Хмельницькій області, на виконання вимог Порядку №509, надіслало позивачу рекомендованим листом повідомлення про одержання уповноваженою посадовою особою документів, для розгляду справи про накладення штрафу від 31.10.2019 року №6197/19, яке повернулось у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

31.10.2019 року посадова особа Управління Держпраці у Хмельницькій області телефонограмою повторно повідомила позивача про одержання уповноваженою посадовою особою документів, для розгляду справи про накладення штрафу.

28.11.2019 року перший заступник начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області, на підставі акта перевірки Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 17 жовтня 2019 року №0102/22-01-33- 03/, керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 закону України "Про зайнятість населення", частиною третьою статті 34 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, та на підставі абзацу четвертого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України прийняв постанову про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 83460,00 грн.

Не погодившись з постановою Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 83460,00 грн №22/239 від 28.11.2019 року, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96) визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 3 вказаного Положення, основними завданнями Держпраці України є, зокрема: реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

За приписами підпункту 6 пункту 4 Положення №96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пунктом 7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Держпраці під час виконання покладених на неї завдань взаємодіє в установленому порядку з іншими державними органами, допоміжними органами і службами, утвореними Президентом України, тимчасовими консультативними, дорадчими та іншими допоміжними органами, утвореними Кабінетом Міністрів України, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, громадськими спілками, профспілками та організаціями роботодавців, відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій, а також підприємствами, установами та організаціями (пункт 8 Положення №96).

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Згідно частини першої статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 закону України "Про зайнятість населення" визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з пунктом 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Суд встановив, що про одержання уповноваженою посадовою особою відповідача документів, для розгляду справи про накладення штрафу позивач повідомлявся Управлінням Держпраці у Хмельницькій області рекомендованим листом, який повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання та телефонограмою, що підтверджується витягом з журналу реєстрації вихідних телефонограм, та наданою ПАТ "Укртелеком" на виконання ухвали суду роздруківкою телефонних дзвінків.

Тому, посилання позивача на не отримання жодного повідомлення від Управління Держпраці у Хмельницькій області щодо надходження на адресу відповідача акта перевірки, та відповідно розгляду справи про накладення штрафу, що позбавило позивача можливості подання пояснень та документів на підтвердження протиправності висновків ГУ ДПС у Хмельницькій області, суд вважає безпідставними.

Надаючи правову оцінку постанові Управління Держпраці у Хмельницькій області №22/239 від 28.11.2019 року в частині накладення штрафу за порушення позивачем статті 95 Кодексів законів про працю та статті 33 закону України "Про оплату праці", суд враховує таке.

Відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з статтею 33 закону України "про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

В силу статті 19 закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до частини другої статті 12 закону України "Про оплату праці" норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Статтею 18 закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" передбачено, що з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Отже, індексація заробітної плати є і мінімальною державною гарантією в оплаті праці, і державною соціальною гарантією.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.04.2018 по справі №816/2325/16.

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації.

Суд встановив, що відповідно до розділу 2.3.1. ведення обліку витрат на оплату праці найманих осіб, акта документальної планової виїзної перевірки Головного управління ДПС у Хмельницькій області №0102/22-01-33-03/ НОМЕР_1 від 17.10.2019, на підставі відомостей про нарахування заробітної плати та звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб, перевіркою встановлено, що позивач не провів індексацію заробітної плати найманих працівників в червні 2017 року, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На спростування висновків акта перевірки та на підтвердження проведення індексації найманим працівникам у 2017 році позивач подав до суду відомості нарахування індексації заробітної плати за червень 2017 року та відомість на виплату грошей №14/1 від липня 2017 року. Вказує, що 04 жовтня 2019 року виправив виявлену помилку та подав до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (Додаток 4 до Порядку) за 9 місяць 2019 року, де в таблиці 6 у графі 18 "Сума нарахованої заробітної плати у межах максимальної величини, на яку нараховується єдиний внесок" відобразив суму нарахованої індексацію за червень 2017 року ОСОБА_2 у розмірі 62.31 грн. та ОСОБА_3 у розмірі 62.31 грн, а тому вважає, що станом на дату написання акта перевірки помилка щодо несвоєчасного нарахування соціального внеску була відсутня.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд критично ставиться до наданих позивачем документів, а саме відомості нарахування індексації заробітної плати за червень 2017 року та відомість на виплату грошей №14/1 від липня 2017 року, як на докази проведення в 2017 році індексації найманим працівникам, оскільки зазначені документи при проведенні перевірки посадовій особі ГУ ДПС у Хмельницькій області не надавались. Вказані обставини можуть свідчити про те, що надані позивачем докази були складені після винесення Управлінням Держпраці у Хмельницькій області оскаржуваної постанови.

При цьому, суд враховує, що в поданих позивачем запереченнях на акт документальної планової виїзної перевірки Головного управління ДПС у Хмельницькій області №0102/22-01-33-03/ НОМЕР_1 від 17.10.2019 позивач вказує, що у вересні 2019 року виправив помилку за червень 2017 року та провів індексацію заробітної плати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що відобразив у звіті про суми нарахованої заробітної плати (Додаток 4 до Порядку) за 9 місяць 2019 року.

Отже, досліджені судом докази свідчать про те, що в червні 2017 року індексація заробітної плати найманих працівників, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не проводилась, чим порушено статтю 33 закону України "Про оплату праці " та статтю 95 Кодексу законів про працю України.

Разом з тим, така обставина як те, що позивач скориставшись правом передбаченим статтею 50 Податкового кодексу України на виправлення виявленої помилки подав звіт про суми нарахованої заробітної плати (Додаток 4 до Порядку) за 9 місяць 2019 року, де у Таблиці 6 у графі 18 "Сума нарахованої заробітної плати у межах максимальної величини, на яку нараховується єдиний внесок" відобразив суму нарахованої індексацію за червень 2017 р. ОСОБА_2 у розмірі 62.31 грн. та ОСОБА_3 у розмірі 62.31 грн, не звільняє позивача від відповідальності щодо недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, а саме щодо ненарахування вказаним особам у червні 2017 року індексації заробітної плати.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач довів правомірність прийняття постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 83460,00 грн №22/239 від 28.11.2019 року. Тому, позовні вимоги про її скасування не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17.08.2020

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Управління Держпраці у Хмельницькій області (вул. Камянецька, 74,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 39793137)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук