Справа № 140/3369/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3369/19 пров. № А/857/5848/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Онишкевича Т.В.

секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Андрусенко О.О.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у м.Луцьку 31 січня 2020 року у справі №140/3369/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування постанови і припису,

В С Т А Н О В И В:

18.11.2019 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради, просив визнати протиправною та скасувати постанову №28.1-2/482/2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.11.2019 начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Троць В. Я.; визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.10.2019, заступника начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Літвицького С. І., виданого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті «Реконструкція житлового будинку на АДРЕСА_1 ».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що лоджія будинку, від кута якої проводилися заміри відстані, обгороджена саме стінами, оскільки останні призначені для захисту приміщення від атмосферних опадів, опору теплопередачі, інших природно-кліматичних впливів. Суд першої інстанції дійшов висновку, що працівниками Відділу ДАБК Луцької міської ради правильно визначено відстань від кута лоджії до межі земельної ділянки. Суд першої інстанції погодився з твердженнями представника відповідача, що пункт 3.25* ДБН 360-92** не передбачає, що обмеження щодо вказаних відстаней застосовуються лише до тих сусідніх ділянок, які виділені в натурі (на місцевості). Суд також вважав правомірними дії працівників Відділу ДБК Луцької міської ради щодо вимірювання відстані саме до зовнішньої частини паркану, оскільки останній має проходити по межі. Крім того, в матеріалах справи наявний план меж земельної ділянки та схема генплану М1:500, на якому зображені контури паркану, які повністю збігаються з межами земельної ділянки. Суд першої інстанції не взяв до уваги висновок №737/5 будівельно-технічної експертизи, оскільки як вбачається зі зроблених експертом креслень, останньому надався змінений робочий проект, а не проект, на підставі якого було здійснено перевірку. Суд першої інстанції дійшов висновку, що порушення пункту 6 містобудівних умов та обмежень та пункту 3.25* ДБН 360-92** дійсно мали місце, що підтверджується матеріалами справи, а тому припис та оскаржувану постанову про накладення штрафу винесено відповідно до норм чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що порушення норм ДБН та містобудівної документації та притягнення винних осіб до відповідальності нерозривно пов`язано з порушенням (потенційним порушенням) прав людини і громадянина. Скаржник зазначає, що допущене позивачем порушення є формальним у розумінні мети встановлення та дотримання Державних будівельних норм, не впливає на права та інтереси громади або третіх осіб. Скаржник вказує, що під час зведення будинку та паркану могли мати місце відступлення як добросовісні, так і недобросовісні. Скаржник вважає, що якщо такі відступлення і мали місце, то до відповідальності мав бути притягнений забудовник, а не проектант. Вважає, що оцінка правильності та достовірності вимірів у межах сантиметрів має надаватись на підставі точного вимірювання геодизичних координат стіни (її найбільш виступаючої конструкції), паркану (його зовнішньої частини) та співставленням цих координат з геодезичними координатами межі земельної ділянки. Вказує, що достовірно не встановлено, хто допустив порушення ДБН та приписів містобудівних умов виконавець проекту чи виконавець робіт.

Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що дотримання вимог вихідних даних та будівельних норм під час проектування об`єкта будівництва є обов`язковим, порушення таких вимог не може бути формальним. Зазначає, що було виявлено лише порушення допущені під час розроблення проектної документації об`єкта будівництва, а порушень, пов`язаних з відхиленням від проекту, відповідальність за які несе підрядна організація, виявлено не було.

В судовому засіданні 17.08.2020 представник позивача апеляційну скаргу підтримав, відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД 296167, 12.10.2007 ОСОБА_1 набув у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0584 га, по АДРЕСА_2 (на даний час АДРЕСА_1 ).

27.12.2009 між ФОП ОСОБА_1 , як Виконавцем, та гр. ОСОБА_1 , як Замовником, укладено договір №09-09 на виконання проектних робіт щодо розроблення робочого проекту реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_2 ». Відповідно до вказаного договору проектні роботи виконуються на основі завдання на проектування та вихідних даних, які Замовник надає Виконавцю до початку проектування, у відповідності з чинними на час проектування нормами і правилами.

15.04.2010 Виконавчим комітетом Луцької міської ради прийнято рішення №250-29, яким дозволено гр. ОСОБА_1 проектування реконструкції житлового будинку на АДРЕСА_2 .

20.05.2010 Департаментом містобудування Луцької міської ради видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №2258/3 «Реконструкція житлового будинку».

26.07.2011 Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 » від 21.07.2011.

У зв`язку з колективним зверненням мешканців будинків АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 щодо перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, начальником Відділу ДАБК Луцької міської ради виданий наказ від 15.10.2019 №79 «Про проведення позапланової перевірки» об`єкта будівництва по АДРЕСА_1 , замовник - ОСОБА_1 , та видано направлення від 15.10.2019 №79 для проведення позапланової перевірки.

25.10.2019 за результатами проведеної перевірки складений акт щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №28.1-2/474/2019, згідно з яким за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено: проектна документація на будівництво об`єкта розроблена з порушенням п.6 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №2258/3 від 20.05.2010 та порушенням вимог п.3.25* ДБН 360-92** (на даний час замінений Б.2.2-12:2019 п.6.1.41), a саме відстань до межі суміжної земельної від кутів найбільш виступаючих конструкцій стіни будинку поряд з віссю Ж (2-га черга будівництва, на рівні 1-4 поверхів) складає 0,4,- 0,8м при допустимій нормі не менше 1 м.

Крім того, 25.10.2019 заступником начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Літвицьким С. І. складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис про усунення виявлених порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Вимагалось привести проектну документацію на будівництво у відповідність до вимог законодавства до 25.12.2019.

04.11.2019 начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради Троць Владиславом Ярославовичем, за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт перевірки від 25.10.2019, протокол від 25.10.2019), винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №28.1-1-2/482/2019 згідно з якою підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 180 630 грн.

Вважаючи вказані постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішенням суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Будівництво об`єктів нерухомості являє собою взаємопов`язану діяльність різних суб`єктів права, які поєднані єдиною метою, спрямованою на безпосереднє забезпечення та створення об`єкта будівництва, яка включає різні аспекти й етапи будівництва.

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV встановлено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI визначає правові та організаційні основи містобудівної діяльності, в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 3038-VI).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Згідно з статтею 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Кабінетом Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі Порядок №553) згідно з пунктом 9 якого державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до пункту 11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону, у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Пунктами 16-17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Відповідно до пункту 22 Порядку №553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, позапланову перевірку проведено на підставі звернення фізичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

25 жовтня 2019 року заступник начальника відділу ДАБК Літвицький С.І., допущений на об`єкт замовником будівництва ОСОБА_1 , який відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт від 26.07.2011 №BЛ 8 є розробником проектної документації.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 25.10.2019 №28.1-2/474/2019, яким встановлено порушення вимог пункту 6 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №2258/3 від 20.05.2010, пункту 3.25* ДБН 360-92** (на даний час замінений Б.2.2-12:2019 пункт 6.1.41), а саме відстань до межі суміжної земельної ділянки від кутів найбільш виступаючих конструкцій стіни будинку поряд з віссю Ж (2-га черга будівництва, на рівні 1-4 поверхів) складає 0,4 - 0,8 м при допустимій нормі не менше 1 м.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 3 статті 41 3акону №3038-VI та пункту 17 Порядку №553 25 жовтня 2019 року складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, до якого долучені матеріали фотофіксації перевірки.

Також складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким ФOП ОСОБА_1 зобов`язано привести проектну документацію на будівництво у відповідність до вимог законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи акт, припис і протокол з додатками надіслані на адресу ФOП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 25.10.2019 №28-17/475/2019.

04.11.2019 начальником Відділу ДАБК Луцької міської ради року за участі ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності згідно з якою на об`єкті «Реконструкція житлового будинку на АДРЕСА_1 » проектна документація на будівництво об`єкта розроблена з порушенням п.6 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №2258/3 від 20.05.2010 та порушенням вимог п.3.25* ДБH 360-92** (на даний час замінений Б.2.2-12:2019 п. 6.1.41), a саме відстань до межі суміжної земельної ділянки від кутів найбільш виступаючих конструкцій стіни будинку поряд з віссю Ж (2-га черга будівництва, на рівні 1-4 поверхів) складає 0,4-0,8м при допустимій нормі не менше 1 м., чим порушено вимоги п.6 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №2258/3 від 20.05.2010 та порушенням вимог п.3.25* ДБH 360-92**(на даний час замінений Б.2.2-12:2019 п. 6.1.41) - п.9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45, частини 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та статті 7 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Ha підставі поданих документів і матеріалів та пояснень ОСОБА_1 , підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 частини 1 cтатті 2 Зaкoнy України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», яким встановлено, що суб`єкти містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев`яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI проектна документація затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

Згідно з частиною 2 статтею 26 Закону № 3038-VI суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Статтею 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об`єктів архітектури, зобов`язані: додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування; не порушувати під час проектування, організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси власників і користувачів будинків і споруд, прилеглих до ділянки забудови. Проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

В розумінні вказаної норми, проектант несе відповідальність не тільки за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, але і вимогам державних стандартів, норм і правил.

Частиною 1 статті 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ДБН 360-92**, затверджені наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року №44, поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України.

Відповідно до пункту 3.8* ДБН 360-92** реконструкція житлової забудови, яка склалася, повинна передбачати: планомірне упорядкування територій; модернізацію старих капітальних будинків, ліквідацію аварійних і малопридатних для проживання будинків; знесення частини придатного для експлуатації фонду з метою вирішення невідкладних загальноміських потреб; винос або перепрофілювання шкідливих у санітарно-гігієнічному і вибухово-, пожежонебезпечному відношенні об`єктів; використання вивільнюваних ділянок для розміщення нового житлового і культурно-побутового будівництва, озеленення, улаштування спортивних і дитячих майданчиків, куточків відпочинку тощо.

Пунктом 3.25* ДБН 360-92** протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1).

Розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватись з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до «Санитарных норм и правил обеспечения инсоляцией зданий и территорий жилой застройки» та СНІП II-4-79 «Естественное и искусственное освещение» як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках.

Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Згідно з пунктом 6 містобудівних умов тa обмежень мінімальні відстані будівлі/споруди від меж земельної ділянки становлять 1 м. B складі вказаних містобудівних умов та обмежень наявні рішення виконкому від 15.04.2010 №250-29 і додаток до нього - графічне зображення земельної ділянки по АДРЕСА_2 із зазначенням меж земельної ділянки. Також у складі містобудівних умов та обмежень є схема гeнплaнy, на яку нанесений паркан, щo збігається з межами земельної ділянки.

Матеріалами фотофіксації перевірки підтверджуються встановлені протоколом порушення, зокрема фото 1-3 містить зображення виміряних відстаней від лоджії дo зовнішньої частини паркану, щo складає 0,4-0,8м, фотографії 4-5 зроблені з лоджії 1 поверху і містять зображення паркану і прилеглих ділянок, на знімках 6-7 зображені креслення робочого проекту.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що лоджія перекрите й обгороджене у плані з трьох боків приміщення, відкрите до зовнішнього простору або засклене, що служить для відпочинку влітку; стіни - основний конструктивний елемент будинку; несуть на собі корисне навантаження (перекриття, перегородки, дах) і призначені для захисту приміщень від атмосферних опадів, опору теплопередачі, інших природно-кліматичних впливів.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 24.05.2001 №127, приклади лоджій (основні типові) наведено у додатку 23, зокрема, лоджії можуть бути прибудовані виносні, кутові, вбудовані.

Таким чином, лоджія може бути або вбудована (частина кімнати), або винесена (але при цьому її боковини - це природні продовження стін приміщення).

Лоджія будинку, від кута якої проводилися заміри відстані, обгороджена саме стінами, оскільки останні призначені для захисту приміщення від атмосферних опадів, опору теплопередачі, інших природно-кліматичних впливів.

Під час здійснення замірів відстаней від стін лоджії до меж ділянки, заступником начальника Відділу ДАБК враховані креслення робочого проекту, який був наданий позивачем, згідно з умовними позначеннями якого лоджія огороджена саме стінами.

Водночас, 28.10.2019 (уже після проведення перевірки) ОСОБА_1 звернувся до підприємця ОСОБА_1 з проханням внести зміни в робочий проект реконструкції житлового будинку в частині доповнення планів поверхів інформацією про перегородки, огородження лоджій та матеріали їх виконання. Тобто, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 здійснено реконструкцію житлового будинку на підставі робочого проекту, у якому вказано, що лоджія огороджена стінами, а уже після проведених робіт внесено зміни до робочого проекту.

Таким чином, враховуючи пункт 3.25* ДБН 360-92** відповідачем, на переконання суду апеляційної інстанції, вірно для визначення відстані вихідною точкою взято кут лоджії, як найбільш виступну конструкцію стіни.

Щодо аргументів скаржника про те, що оцінка правильності та достовірності вимірів у межах сантиметрів має надаватись на підставі точного вимірювання геодизичних координат стіни (її найбільш виступаючої конструкції), паркану (його зовнішньої частини) та співставленням цих координат з геодезичними координатами межі земельної ділянки, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 3.25* ДБН-360-92** передбачено, що відстань не менше 1,0 м. повинна бути від найбільш виступної конструкції стіни до межі сусідньої ділянки. Вказаний пункт не передбачає, що обмеження щодо вказаних відстаней застосовується лише до тих сусідніх ділянок, які виділені в натурі (нa місцевості).

Пунктом 6 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №2258/3 від 20.05.2010 встановлено мінімальні відступи будівлі/споруди від меж земельної ділянки - 1 м.

B складі містобудівних умов та обмежень наявні додаток до рішення виконкому від 15.10.2010 №250-29 (на якому зображені межі земельної ділянки) і схема генплану B масштабі 1:500 (на яку нанесені контури паркану). Контури паркану повністю збігаються з межами земельної ділянки.

Таким чином, відповідачем вірно проведено заміри відстаней та встановлено, що фактичні відстані від кутів найбільш виступаючих конструкцій лоджії будинку по осі Ж і в осях 3-5 робочого проекту до зовнішньої частини паркану становлять 0,47 м - 1 м, тобто є меншими, ніж встановлені пунктом 6 містобудівних умов та обмежень.

В свою чергу, порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 (далі Порядок №244).

Відповідно до пункту 6 Порядку №244 штраф за правопорушення може бути накладено на суб`єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб`єкта містобудування.

Згідно з пунктом 16 Порядку №244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Відповідно до пункту 19 Порядку №244 доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб`єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби на підставі пояснень суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

Під час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності начальником відділу ДАБК були досліджені матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт перевірки від 25.10.2019; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25.10.2019; долучені до протоколу: копії робочого проекту «Реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_2 », матеріали фотофіксації позапланової перевірки; містобудівні умови та обмеження №2258/3 від 20.05.2010; декларація прo початок виконання будівельних робіт від 25.07.2011 №BЛ 8, a також були заслухані усні пояснення, надані ФOП ОСОБА_1 під час розгляду справи.

Ha підставі зазначеного, приймаючи рішення пpo зобов`язання привести проектну документацію дo вимог чинного законодавства і про притягнення до відповідальності зa правопорушення у сфері містобудівної діяльності ФOП ОСОБА_1 , відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством у сфері містобудівної діяльності.

Щодо аргументів скаржника про формальність допущеного позивачем порушення у розумінні мети встановлення та дотримання Державних будівельних норм, що не впливає на права та інтереси громади або третіх осіб, то суд апеляційної інстанції зауважує, що порушенням установлених державою правил та норм здійснення будівництва призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки.

Щодо аргументів скаржника про безпідставність притягнення до відповідальності саме проектанта, а не забудовника, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки забудовником є особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування, тоді як проект об`єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов`язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Суб`єктом містобудування, які здійснював проектування об`єкту, у межах спірних правовідносин є ФОП ОСОБА_1 , основним видом діяльності якого є КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури. Саме проектувальник несе відповідальність за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви правомірності винесення відповідачем оскаржуваних постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі №140/3369/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 21.08.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України