Справа № 440/3941/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа №440/3941/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 1.05.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач повторно протиправно відмовив у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 69-70/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що на виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2018 у справі №524/8384/17 пенсійним органом повторно розглянута заява позивача від 20.06.2017 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та за наслідками її розгляду прийнято рішення від 30.09.2019 №115 про відмову у призначення пенсії ОСОБА_1 . Звертав увагу на те, що у рішенні суду відсутнє зобов`язання суб`єкта владних повноважень щодо призначення пенсії позивачу, тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Залученою до матеріалів справи копією трудової книжки серії НОМЕР_2 підтверджено, що 27.12.1995 позивача прийнято на роботу в Кременчуцьке автотранспортне підприємство 15307 водієм на всі марки автобусів в колону міських перевезень.

10.03.2009 позивача було звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

20.06.2017 позивач звернувся до Кременчуцького ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням пенсійного органу від 15.08.2017 №230 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком в Україні з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Не погодившись з цим рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2018 у справі №524/8384/17 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 15.08.2017 №230, визнано за позивачем право на отримання пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішення суду набрало законної сили 22.06.2018.

27.09.2019 позивач повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства ГУПФ України в Полтавській області від 30.09.2019 №115 ОСОБА_1 повторно відмовлено у призначенні пенсії за віком. Мотивуючи це рішення відповідач зазначив, що рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31.05.2017 №113 позивачу відмовлено у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 27.12.1995 по 10.03.2009, а інших документів про пільговий стаж ним не надано. Крім того, відповідач зазначив, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2018 у справі №524/8384/17 пенсійний орган не зобов`язано призначати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

Стверджуючи про наявність підстав для зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Основного Закону визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 названого Закону визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

За змістом пункту "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім того, як визначено частиною другою статті 73 названого Кодексу, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з предмета цього спору, суд, надаючи правову оцінку спірному рішенню пенсійного органу, перевіряє відповідність такого рішення вимогам частини другої статті 2 КАС України, а саме - чи прийнято таке рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спір у даній справі стосується наявності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Заперечуючи право ОСОБА_1 на призначення відповідної пенсії, відповідач виходив з того, що рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31.05.2017 №113 позивачу відмовлено у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 27.12.1995 по 10.03.2009, а інших документів про пільговий стаж ним не надано.

Однак, посилання відповідача на зазначене рішення Комісії від 31.05.2017 №113 є неприйнятними, адже це рішення визнано протиправним та скасовано рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2018 у справі №524/8384/17, що набрало законної сили 22.06.2018.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, рішення суду у справі №524/8384/17, яким констатовано факт відсутності підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії та визнано за позивачем право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є обов`язковим для виконання та врахування пенсійним органом у своїй діяльності.

До того ж, встановлені зазначеним судовим рішенням обставини не можуть оспорюватись відповідачем з тих самих підстав, правова оцінка яким надана судом у цьому рішенні.

Однак, відповідач висновки суду не врахував, внаслідок чого повторно прийняв безпідставне рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з тих самих підстав.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що права позивача у спірних відносинах порушені рішенням ГУПФ України в Полтавській області від 30.09.2019 №115 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, а тому, суд, керуючись приписами частини другої статті 9, пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати зазначене рішення.

Підстав для визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу щодо призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах немає, адже пенсійний орган вчинив дії щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії, хоча й за результатами її розгляду прийняв неправомірне рішення.

Окрім того, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд враховує, що ОСОБА_1 30.04.2017 виповнилось 55 років.

Залученою до матеріалів справи копією розрахунку страхового стажу позивача підтверджено, що на момент звернення до пенсійного органу сукупний страховий стаж ОСОБА_1 становив 34 роки 3 місяці 23 дні.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2018 у справі №524/8384/17 встановлено наявність у позивача спеціального стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, у спірних відносинах дотримано усіх трьох вимог, передбачених пунктом "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як передумови для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Так, позивачу на момент звернення до пенсійного органу виповнилось 55 років, загальний стаж його роботи становив понад 30 років, а спеціальний - понад 12 років 6 місяців.

Суд зауважує, що умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 8.11.2019 у справі №227/3208/16-а.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15.

За таких обставин, суд, зважаючи до набуття ОСОБА_1 необхідного стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та подання до пенсійного органу достатніх документів для вирішення питання про призначення пенсії, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача, вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 1.05.2017.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією від 23.07.2020 №1 /а.с. 22/.

Відповідач доказів понесення судових витрат під час розгляду цієї справи суду не надав.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

А відповідно до частини першої наведеної статті, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на те, що передумовою для виникнення цього спору є протиправне рішення відповідача про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Полтавській області повністю.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-78, 90, 241-246, 257-263, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30 вересня 2019 року №115.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 1 травня 2017 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач (боржник): Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба