Справа № 480/4728/20
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 р. Справа № 480/4728/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дараган Ю.П.,

представника позивача - Мороз Н.В.,

представника відповідача - Панасенка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4728/20

за позовом Фонду державного майна України

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Фонд державного майна України (далі - позивач, ФДМУ) звернувся з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Департамент ДВС), в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.06.2020 ВП №60722267 про накладення на Фонд державного майна України штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин в розмірі 5 100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Фонд державного майна України зазначив, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.06.2020 накладено штраф за невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі №480/2172/19, однак, відповідачем не враховано, що позивач добровільно не виконав рішення суду, з поважних причин, які не залежать від волі Фонду.

Враховуючи наведені обставини, позивач вважає постанову про накладення штрафу від 30.06.2020 ВП №60722267 протиправною, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 29.07.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/4728/20, розгляд справи по суті призначений у відкритому судовому засіданні на 13.08.2020 о 10 год. 00.

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з позовними вимогами не погодився, у відзиві на позовну заяву (а.с.25-29) зазначив, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв у межах та у спосіб, встановлений нормами чинного законодавства, оскільки рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі №480/2172/19 не виконано. При цьому, відсутність механізму реалізації поновлення особи (відсутність відповідної посади тощо), як причина невиконання своїх зобов`язань, не можуть вважатися поважною причиною невиконання судового рішення, як наголошує позивач.

За наведених обставин, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 13.08.2020, занесеною до протоколу, оголошено перерву у судовому засіданні для надання відповіді на відзив до 11 год. 50 хв. 18.08.2020.

В судовому засіданні 18.08.2020 представник Фонду державного майна України позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, спираючись на його необґрунтованість.

Заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та об`єктивно оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі №480/2172/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020, крім іншого, зобов`язано Фонд державного майна України поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.11.2019 відкрито виконавче провадження ВП №60722267 (а.с.53-54), боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 3 робочих днів.

В листі від 17.12.2019 №10-25-22457 щодо виконання рішення суду (а.с.14) Фонд державного майна України зазначив, що виконання рішення суду є неможливим, оскільки Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області, яке на момент подання позову у справі №480/2172/19 перебувало у стані припинення, на момент ухвалення судового рішення про поновлення на посаді та відповідно, станом на теперішній час є припиненим, як юридична особа публічного права, згідно із записом від 18.09.2019 №3003351 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, додатково повідомив, що Фондом державного майна України до Сумського окружного адміністративного суду подано заяву про роз`яснення резолютивної частини рішення від 04.11.2019 по справі №480/2172/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019, у зв`язку з чим, відповідно до вимог частини четвертої статті 254 КАС України, перебіг строку виконання судового рішення є зупиненим.

30.06.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову ВП №60722267 про накладення на Фонд державного майна України, за невиконання рішення суду без поважних причин, штрафу в розмірі 5 100,00 грн. (а.с.10)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви, виконавець виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за рішеннями, згідно з якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Після закінчення вказаного строк, виконавець наступного робочого дня повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновків про те, що за невиконання рішення суду, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, державний виконавець має право накласти на боржника штраф, а за повторне невиконання - накласти штраф у подвійному розмірі, проте, таке невиконання повинно бути здійснене боржником без поважних причин. Тобто, наявність поважних причин (об`єктивних обставин, які не залежать від волі сторін) невиконання боржником рішення суду, виключає наявність підстав для накладення штрафу.

У цій справі судом встановлено, що позивач, як на поважність причин невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі №480/2172/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, посилається на те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області припинено внаслідок реорганізації шляхом злиття в новоутворене: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, при цьому у новоутвореному органі відсутня відповідна посада, за якою ОСОБА_1 слід поновити за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тобто, поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому, повноваження суду при вирішенні трудового спору щодо поновлення працівника на попередній роботі не слід ототожнювати із процедурою призначення на посаду, що належить до компетенції роботодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі №480/2172/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допущено до негайного виконання, однак Фондом державного майна України самостійно не виконано.

27.11.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №60722267 (а.с.53-54), боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 3 робочих днів.

В листі від 17.12.2019 №10-25-22457 щодо виконання рішення суду (а.с.14) Фонд державного майна України зазначив, що виконання рішення суду є неможливим, оскільки Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області, яке на момент подання позову у справі №480/2172/19 перебувало у стані припинення, на момент ухвалення судового рішення про поновлення на посаді та відповідно, станом на теперішній час є припиненим, як юридична особа публічного права, згідно із записом від 18.09.2019 №3003351 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

20.12.2019 Фонд державного майна України звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення способу виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі №480/2172/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі у задоволенні заяви Фонду Державного майна України про роз`яснення рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі №480/2172/19 відмовлено.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.09.2020 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області припинено на підставі рішення про реорганізацію.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Тобто при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу).

Припинення юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то самого лише посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при поновленні на роботі працівників юридичної особи публічного права, про припинення яких було прийнято рішення, крім дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, має враховуватись і процедура припинення: чи то шляхом ліквідації (яка не передбачає правонаступництва), чи то шляхом реорганізації (яка передбачає припинення).

Аналогічний висновок щодо застосування згаданих норм права, сформований у Постанові Верховного Суду від 21.03.2018 по справі № 802/651/16-а та, на виконання ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, врахований судом при їх застосуванні до спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

В той же час, позивач не надав суду доказів припинення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, яке не передбачало правонаступництва та доказів відсутності правонаступника.

Посилання Фонду держмайна України на відсутність посади, суд не приймає до уваги, оскільки, по-перше, ця обставина не може вважатись поважною для невиконання рішення суду, а по-друге, докази неможливості створення такої посади, суду не надані.

Також, суд враховує, що у період з моменту виникнення обов`язку виконати рішення суду 04.11.2019 по день винесення постанови про накладення штрафу за його невиконання 30.06.2020, позивач, окрім подання 17.12.2019 (через півтора місяця після виникнення обов`язку виконати рішення суду) заяви про роз`яснення судового рішення, в задоволенні якої було відмовлено, не вжив жодного заходу, який би свідчив про намагання виконати рішення суду.

За наведених обставини, суд робить висновок про відсутність поважних причин невиконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді та відсутність обставин, що унеможливлюють виконання такого рішення у спосіб, визначений статтею 65 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 30.06.2020 ВП №60722267 відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим є правомірною, а позовні вимоги - необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Фонду державного майна України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик