Справа № 487/2323/19
Суддя: Щербина С. В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2323/19
Провадження № 2-а/487/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю: секретаря судового засідання - Гузан Є.А., розглянувши у спрощеному позовному проваджені у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві справу №487/2323/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Дяченко Юрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу, Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Дяченко Ю.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №000198 від 14.03.2019 року.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Дяченко Ю.В. підчас здійснення планової перевірки ТОВ «Дунайська судноплавно-стівідорна компанія» (далі - ТОВ «ДССК»), було встановлено допущення ним порушення правил експлуатації водогосподарських споруд і пристроїв, а саме засмічення зливових колекторів на ТОВ «ДССК» та винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення від 14.03.2019 року №000198, якою його визнано винним за вчинення зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення №000198 від 14.03.2019 року дій за ч.2 ст.61 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Такий висновок вважає необґрунтованим у зв`язку з тим, що перебуваючи на посаді начальника виробничого відділу ТОВ «ДССК», належним чином та в повному обсязі виконував вимоги законодавства, що регулюють діяльність підприємства та в межах своїх посадових обов`язків не допускав порушення правил експлуатації водогосподарських споруд і пристроїв, а саме засмічення зливових колекторів. Наголосив на тому, що в оскаржуваній постанові інспектором не конкретизовано місцезнаходження ливневих колекторів, які на його думку було замічено. Наголосив, що проведення робіт по очищенню ливневих колекторів на ТОВ «ДССК» проводиться у відповідності до Плану графіка. Повідомив, що зі змісту протоколу не вбачається заподіяння шкоди державі, до того ж ливневі колектори на території ТОВ «ДССК» направлені в наземну заглиблену споруду зі спеціальними очисним фільтрами, які блокують забруднюючі відходи перед витоком в колектор водовідведення Миколаївського морського порту. На момент перевірки, по всій протяжності ливневого колектора жодних засмічень виявлено не було. За такого, зі складеною відносно нього постановою не згодний, оскільки дана постанова є незаконною, неправомірною та необґрунтованою з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме відсутній суб`єкт, об`єкт правопорушення та вина. Враховуючи викладене, вважає винесену відносно нього постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, що і послужило підставою для його звернення до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

05 червня 2019 року представник відповідача надав до суду відзив, яким заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення було чітко визначено суть адміністративного правопорушення: порушення правил експлуатації водогосподарських споруд і пристроїв, а саме, засмічені зливові колектори. Як на належний та допустимий доказ вчинення адміністративного правопорушення, в силу положень ст. 251 КУпАп, посилався на протокол №000198 про адміністративне правопорушення від 14.03.2019 року, складання якого є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, спрямованою на фіксацію адміністративного правопорушення. Стосовно відсутності фото та відео доказів на підтверджуючих засмічення колекторів посилався на заборону ТОВ «ДССК» здійснювати фото та відео фіксацію. Окрім того, затвердження графіку періодичності робіт з очищення даних колекторів не звільняє позивача від їх утримання в належному стані. Наголосив, що надані позивачем фото колекторів не являються належними та допустимими доказами оскільки з них не можливо встановити час фото-фіксації та місцезнаходження колекторів. Зазначив, що правопорушення, предметом розгляду якого є ця справа також відображено в Акті складеному за результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державною екологічною інспекцією Кримського-Чорноморського округу №55/04, зі змісту якого вбачаються порушення правил експлуатації водогосподарських споруд, встановлених в ході планової перевірки ТОВ «ДССК». З акцентував увагу на тому, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення №000198 від 14.03.2019 року, ОСОБА_1 не було надано жодних зауважень та заперечень.

21 червня 2019 року позивач надав до суду відповідь на відзив, яким наголосив на тому, що рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим з огляду на те, що при винесенні постанови інспектором не було досліджено жодного доказу. Наголосив, що при проведенні перевірки інспектором здійснювалася аудіо та відео фіксація. Повідомив, що відсутнє нормативно-правове визначення періодичності проведення робіт з очищення ливневих колекторів, з огляду на, що твердження висловлені в Акті очищення за 2018 рік являються суб`єктивними. Зазначив, що надання пояснень та зауважень є його правом, а не обов`язком та не може свідчити про факт визнання ним своєї вини. Крім того, повідомив, що посилання сторони відповідача на Акт №55/04 за результатами планового заходу державного нагляду (контролю) не відноситься до предмету розгляду даної справи.

Позивач в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності. В задоволенні заявлених позовних вимог просив відмовити посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі наказу Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу від 27.02.2019 року, №84; направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ «ДССК» від 27.02.2019 року, №000047; п. 7097 річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, затвердженої наказом Державної екологічної інспекції України від 30.11.2018 року, №262; п. 5544 Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік затвердженого наказом Державної регуляторної служби України від 15.11.2018 року, №152; на ТОВ «ДССК» було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства.

За результатами планової перевірки було складено відповідний Акт №55/04, яким були виявлені на ТОВ «ДССК» ряд порушень, серед яких порушення вимог ст.. 44 Водного кодексу України: водогосподарські споруди і технічні пристрої не утримуються в належному стані, а саме: засмічені ливневі колектори.

За такого, відносно позивача ОСОБА_1 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кримського-Чорноморського округу Дяченко Ю.В. 14.03.2019 року складено протокол №000198 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.61 КУпАП.

Відповідно до складеного протоколу ОСОБА_1 , 05.03.2019 року, як відповідальна посадова особа ТОВ «ДССК», що займає посаду начальника виробничого відділу, допустив порушення правил експлуатації водогосподарських споруд та пристроїв, а саме: засмічені ливневі колектори.

Також встановлено, що постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримського-Чорноморського округу Дяченко Ю.В. 14.03.2019 року №000198 позивача за вчинення зазначених в протоколі дій визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.61 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 2 статті 61 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил експлуатації водогосподарських споруд і пристроїв, котра тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб в розмірі від п`яти до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

При проведенні Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморсього округу планової перевірки на ТОВ «ДССК» окрім оскаржуваної постанови №000198 від 14.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення було складено Акт №55/04 та винесено Припис № 23 від 18.03.2019 року.

Згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року по справі №400/1111/19 задоволено зустрічний позов ТОВ «ДССК», визнано протиправним та скасовано припис Державної екологічної інспекції Кримського-Чорноморського округу №23 від 18.03.2019 року. Даним рішення суду встановлено,що Припис №23 від 18.03.2019 за відсутності підписів всіх посадових осіб, які приймали участь у перевірці, а також складений на підставі Акту №55/04, якій також не підписаний всіма посадовими особами, які приймали участь у перевірки, є протиправним та підлягає скасуванню.

За положеннями ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

До того ж, твердження сторони відповідача щодо ненадання ОСОБА_1. при винесенні відносно нього оскаржуваної постанови заперечень та пояснень свідчать про визнання останнім своєї вини, спростовуються пунктом 2.11 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004року, № 264, яким встановлено, що порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 44 Водного кодексу України визначено ряд обов`язків водокористувачів. Дана стаття містить одну частину, яка складається з чотирнадцять пунктів. Натомість, протокол №000198 про адміністративне правопорушення від 14.03.2019 року не містить посилання на конкретний пункт даної статті, вимоги якого було порушено позивачем, а отже в протоколі не зазначено в чому саме полягає суть правопорушення.

Суд, будучі органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію документування та фіксації правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі.

Відповідно до статті 77 КУпАП, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до ст.. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 61 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, фактичні обставини спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення №000198 від 14.03.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 243, 246 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу (місцезнаходження: м. Одеса, пр. Шевченко, 12), Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Дяченко Юрія Володимировича (місцезнаходження: м. Одеса, пр. Шевченко, 12) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати Постанову №000198 про накладення адміністративного стягнення винесену 14.03.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу Дяченко Юрієм Володимировичем відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 61 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Щербина