Справа № 640/19056/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 серпня 2020 року м. Київ № 640/19056/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9)
про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фонду державного майна України, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати наказ ФДМУ від 29 липня 2020 року № 1268 «Про затвердження протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-06-14-000010-3 з продажу об`єкта малої приватизації - державного пакета акцій розміром 100,0000 % статутного капіталу ПрАТ «Готель «Дніпро».

Одночасно, з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якому просить:

зупинити дію Наказу ФДМУ від 29.07.2020 року № 1268 «Про затвердження протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-06-14-000010-3 з продажу об`єкта малої приватизації - державного пакета акцій розміром 100,0000 % статутного капіталу ПрАТ «Готель «Дніпро»;

заборонити організатору аукціону Фонду державного майна України, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, вчиняти будь-які дії щодо подальшого проведення приватизації державного пакету акцій розміром 100,0000 % статутного капіталу ПрАТ «Готель «Дніпро».

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ було прийнято з порушенням встановленого законодавством порядку приватизації, що на думку позивача, свідчить про те, що у разі його подальшої дії може мати негативні наслідки, зокрема, відміни затвердженого протоколу аукціону від 15.07.2020 року.

Вказане вище, на думку позивача, свідчить про очевидну протиправності оскаржуваного наказу.

За таких обставин, позивач вважає, що є всі підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову буде завдано шкоду його законним правам та інтересам та Державі, оскільки внаслідок його дії буде укладено договір купівлі продажу, будуть перераховані гроші невідомого походження до державного бюджету та вразі скасування затвердженого протоколу прийдеться повертати кошти з державного бюджету і це вже зараз фактично завдає шкоду іміджу та інвестиційній привабливості України, може становити загрозу національній безпеці і внаслідок скасування протоколу завдасть майнову шкоду для відновлення порушених прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 154 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключено;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, очевидність ознак протиправності рішення, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень має бути безпосередньо пов`язано з порушенням такими рішеннями, дією чи бездіяльністю конкретних прав, свобод чи інтересів позивача.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як було зазначено, позивач, у поданій до суду заяві про забезпечення позову просить зупинити дію оскаржуваного наказу від 29 липня 2020 року № 1268 та заборонити організатору аукціону Фонду державного майна України, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, вчиняти будь-які дії щодо подальшого проведення приватизації державного пакету акцій розміром 100,0000 % статутного капіталу ПрАТ «Готель «Дніпро».

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу.

При цьому, надаючи оцінку доводам позивача про очевидність ознак протиправності оскаржуваного рішення, суд зазначає, що клопотання не містить в собі жодних відомостей про такі обставини, а посилання позивачем з цього приводу на його позицію, викладену в позовній заяві, є фактичним бажанням заявника вирішити справу по суті без її розгляду, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що позивачем не зазначено, які саме його права, свободи та інтереси порушені оскаржуваним рішенням.

Отже, позивачем не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко