Справа № 280/2631/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 серпня 2020 року о/об 16 год. 55 хв.Справа № 280/2631/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАН-М» (70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт.Залізничне, вул.Ватутіна, буд.4-А; )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАН-М» (надалі позивач, ТОВ «РІАН-М») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 20.03.2020 форми «Р» №, яким ТОВ «РІАН-М» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 727058,75 грн., в тому числі 581647,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 145411,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

У позові зазначено наступне. Суть порушення полягає у тому, що ГУ ДПС у Запорізькій області не підтверджує поставку товарів від ТОВ «РІАН-М» на адресу ТОВ «ЛЕОВА» (код за ), ТОВ «АЛЬКОР НЕКСТ» (код за ), ТОВ «ФІРМА «АРОН» (). Однак, згідно розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 20.03.2020 за № за звітний період 2016 рік податкове зобов`язання та штрафна санкція не нараховувалися відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України. В 2016 році ТОВ «РІАН-М» мало взаємовідносини з ТОВ «АЛЬКОР НЕКСТ» (код за ) на загальну суму 699794,00 грн. та ТОВ «ФІРМА «АРОН» (код за ) на загальну суму 428457,45 грн., за якими відповідно не відбулося донарахування податкових зобов`язань та штрафних санкцій згідно спірного податкового повідомлення-рішення. З позицією ГУ ДПС у Запорізькій області, викладеній в Акті перевірки, ТОВ «РІАН-М» не погоджується повністю на підставі наступного. Під час виїзної перевірки ТОВ «РІАН-М» надало відповідачу всі первинні документи, які стосуються господарських операцій з реалізації товарів (робіт, послуг), в тому числі із контрагентами покупцями товарів: ТОВ «ЛЕОВА» (код за ) на загальну суму 1650840,78 грн., ТОВ «ФІРМА «АРОН» (код за ) на загальну суму 1580530,69 грн., які детально описані на відповідних аркушах Акту перевірки, в тому числі договори поставки, видаткові накладні, зареєстровані податкові накладні, документи по оплаті товару, товарно-транспортні накладні тощо. Товарно-транспортні накладні були надані лише на часткову доставку товарів оскільки умовами укладених договорів поставки передбачалася поставка товару зі складу постачальника і можливість доставки товарів за вказаною покупцем адресою транспортом постачальника. Тобто, коли доставка товарів здійснювалася транспортом ТОВ «РІАН-М», то товарно-транспортна накладна складалася позивачем. В іншому разі - товар забирався покупцем самовивозом і товарно-транспортна накладна позивачем не складалася. Позивач наголошує, що наявні у нього первинні документи, є належними, допустимими та достовірними доказами, які документально підтверджують факт здійснення господарських операцій з поставки товарів ТОВ «ЛЕОВА» та ТОВ «ФІРМА «АРОН», а томк у ГУ ДПС у Запорізькій області немає правових підстав не враховувати ці документи як докази дійсності укладення та виконання господарських правочинів. Господарські операції з ТОВ «ЛЕОВА», ТОВ «ФІРМА «АРОН» відображені ТОВ «РІАН-М» у бухгалтерському обліку відповідно до Положень (Стандартів) бухгалтерського обліку як дохід від реалізації товарів. Всі суми по реалізації товарів означеним вище контрагентам включені ТОВ «РІАН-М» у дохід в декларації по податку па прибуток відповідних податкових (звітних) періодів, суми податку на додану вартість - включені до податкових зобов`язань, що підтверджується зареєстрованими податковими накладними. Відображення позивачем в бухгалтерському та податковому обліку операцій зі спірними контрагентами - покупцями товарів підтверджується змістом Акту перевірки. З урахуванням вищевказаного, ТОВ «РІАН-М» вважає, що з його боку не відбулося заниження показників рядку 01 декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 3231372,00 грн. за 2017 рік.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. В порушення вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 розділу III з врахуванням вимог п.44.1, п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України, п.5, п.7 П(С)БО №15 «Дохід» затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 за №290 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п.4 П(С)БО №13 «Фінансові інструменти» затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2001 за №559 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2001 за №1050/6241, ТОВ «РІАН-М» не включено до складу інших доходів суму коштів, отриманих від контрагентів, за якими непідтверджено поставку товару, що призвело до збільшення активів, внаслідок чого занижено доходи, задекларовані у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 4359623,00 грн., в т.ч. по періодам: 2016 рік 1128251,00 грн., 2017 рік 3231372,00 грн.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 27.04.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 09.06.2020 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 06.07.2020 відкладено розгляд справи на 10.08.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Контролюючим органом у період з 23.01.2020 по 12.02.2020 проведено планову документальну виїзну перевірку з питань дотримання ТОВ «РІАН-М» вимог податкового, валютного законодавства, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2019 та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.02.2012 по 30.09.2019, за результатами якої складено Акт №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 (надалі Акт перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020) (т.1, а.с.11-57).

У Висновку Акту перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 зазначено: «… Перевіркою встановлено порушення ТОВ «РІАН-М»: … - пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 розділу ІІІ з врахуванням вимог п.44.1, п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України …, занижено податок на прибуток всього на суму 784732,00 грн., у т.ч. за 2016р. у сумі 203085,00 грн., за 2017р. у сумі 581647,00 грн. …».

Результатом розгляду відповідачем висновку Акту перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 стало винесення відносно ТОВ «РІАН-М» податкового повідомлення-рішення № від 20.03.2020, яким збільшено грошове зобов`язання по податку на прибуток підприємства на суму 727058,75 грн., з яких: 581647,00 грн. за податковими зобов`язаннями; 145411,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.108).

Позивачем в обґрунтування позовних вимог щодо взаємовідносин з ТОВ «ЛЕОВА» надано до суду: Договір поставки від 15.06.2017 з Специфікаціями №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11; Видаткові накладні №1169 від 14.08.2017, №1126 від 07.08.2017, №1096 від 04.08.2017, №1061 від 31.07.2017, №1050 від 28.07.2017, №841 від 21.06.2017, №840 від 20.06.2017, №839 від 19.06.2017, №838 від 16.06.2017, №729 від 15.06.2017, №1268 від 01.09.2017, №1314 від 01.09.2017, №1312 від 01.09.2017, №1294 від 01.09.2017, №1343 від 04.09.2017; Довіреності на отримання цінностей №44 від 14.08.2017, №43 від 07.08.2017, №45 від 04.08.2017, №29 від 31.07.2017, №30 від 28.07.2017, №26 від 15.06.2017, №70 від 01.09.2017, №71 від 01.09.2017, №69 від 01.09.2017, №72 від 01.09.2017, №73 від 04.09.2017; Товарно-транспортну накладну №Р1268 від 01.09.2017; Подорожній лист вантажного автомобіля від 01.09.2017; Договір зберігання від 15.06.2017 з Актами приймання-передачі товару на зберігання від 07.08.2017, 08.08.2017, 09.08.2017, 10.08.2017, 11.08.2017; Податкові накладні №102 від 16.06.2017, №103 від 19.06.2017, №104 від 20.06.2017, №105 від 21.06.2017, №184 від 28.07.2017, №185 від 31.07.2017, №45 від 04.08.2017, №46 від 07.08.2017, №47 від 14.08.2017, №124 від 01.09.2017, №125 від 01.09.2017, №126 від 01.09.2017, №127 від 01.09.2017, №128 від 04.09.2017 з Квитанціями; Банківські виписки по рахунку (т.1, а.с.110-208).

Зокрема, умовами Договору поставки від 15.06.2017, укладеного між ТОВ «РІАН-М» (постачальник) та ТОВ «ЛЕОВА» (покупець), передбачено: «… 1.1.Постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець прийняти й оплатити будівельні матеріали, надалі іменовані «Товар» по цінах, вказаних в Специфікаціях та відповідних витратних накладних, які являються невід`ємною частиною даного Договору, згідно усних заявок покупця. … 2.1.Поставка товарів здійснюється зі складів постачальника: Гуляйпільський район, смт.Залізничне, вул.Ватутіна, б.4а, 4б та/або м.Кривий Ріг, вул.Коломійцевська, буд.27/2, м.Енергодар, вул.Промислова, буд.3 в межах наявного асортименту у постачальника, по попередній заявці, що надається покупцем. Можлива доставка товарів за вказаною покупцем адресою. … 2.2.Доставка товару може здійснюватись транспортом постачальника. … 2.8.Можливе зберігання товарів покупця після передачі права власності на складі постачальника на умовах укладеного сторонами Договору зберігання. …» (т.1, а.с.110).

Позивачем в обґрунтування позовних вимог щодо взаємовідносин з ТОВ «ФІРМА «АРОН» надано до суду: Договір поставки від 12.10.2016 з Додатковою угодою №1 та з Специфікаціями №16, №15, №14, №13, №12, №11, №10, №9, №8, №7, №6, №5, №4, №3, №2, №1; Видаткові накладні №1078 від 01.08.2017, №1060 від 31.07.2017, №953 від 17.07.2017, №952 від 17.07.2017, №951 від 17.07.2017, №931 від 13.07.2017, №835 від 03.07.2017, №702 від 12.06.2017, №701 від 12.06.2017, №356 від 04.04.2017, №357 від 04.04.2017, №364 від 04.04.2017, №243 від 07.03.2017, №61 від 25.01.2017, №60 від 24.01.2017, №66 від 24.01.2017; Довіреності №209 від 01.08.2017, №208 від 31.07.2017, №202 від 17.07.2017, №201 від 13.07.2017, №200 від 29.06.2017, №67 від 12.06.2017, №30 від 04.04.2017, №22 від 07.03.2017, №4 від 19.01.2017; Товарно-транспортні накладні №Р61 від 25.01.2017, №Р60 від 24.01.2017, №Р66 від 24.01.2017; Подорожні листи вантажного автомобіля від 25.01.2017, №7190118 від 24.01.2017; №7190119 від 24.01.2017; Податкові накладні №54 від 24.01.2017, №55 від 24.01.2017, №36 від 07.03.2017, №43 від 04.04.2017, №44 від 04.04.2017, №45 від 04.04.2017, №64 від 12.06.2017, №63 від 12.06.2017, №4 від 03.07.2017, №5 від 13.07.2017, №104 від 17.07.2017, №105 від 17.07.2017, 106 від 17.07.2017, №220 від 31.07.2017, №3 від 01.08.2017 з Квитанціями; Банківські виписки по рахунку (т.1, а.с.209-250; т.2, а.с.1-61).

Зокрема, умовами Договору поставки від 12.10.2016, укладеного між ТОВ «РІАН-М» (постачальник) та ТОВ «ФІРМА «АРОН» (покупець), з урахуванням Додаткової угоди №1, передбачено: «… 1.1.Постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець прийняти й оплатити будівельні матеріали, надалі іменовані «Товар» по цінах, вказаних в Специфікаціях та відповідних витратних накладних, які являються невід`ємною частиною даного Договору, згідно усних заявок покупця. … 2.1.Поставка товарів здійснюється зі складів постачальника, які знаходяться за адресами: Гуляйпільський район, смт.Залізничне, вул.Ватутіна, б.4а, б.4б, м.Енергодар, вул.Промислова, буд.3, м.Кривий Ріг, вул.Коломійцевська, буд.27/2 в межах наявного асортименту у постачальника, по попередній усній заявці покупця. Можлива доставка товарів за вказаною покупцем адресою. … 2.2.Доставка товару може здійснюватись транспортом постачальника. …» (т.1, а.с.209-210).

Судом досліджено Бухгалтерську довідку, складену головним бухгалтером ТОВ «РІАН-М» (т.2, а.с.62).

Наявність у позивача матеріальної бази, трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності підтверджується «Довідкою про загальну інформацію щодо ТОВ «РІАН-М» та результати його діяльності за період з 01.01.2016 по 30.09.2019», яка є додатком №2 до Акту перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 (т.1, а.с.58-62).

Відповідачем не спростовано твердження позивача про транспортування товару ним власними силами (транспортними засобами) на користь контрагентів.

Наведені господарські операції з контрагентами позивачем відображені у господарському обліку, що підтверджується Актом перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020.

Відповідачем не надано до суду документальних доказів викладеного в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 щодо господарських операцій позивача з контрагентами, у тому числі: лист оперативного управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 09.01.2020 за №29/7/08-01-21-08; матеріали ОУ ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві від 02.08.2018 за №504/9/26-57-21-04.

На думку суду, не подання контрагентами позивача податкової звітності не може свідчити про не реальність господарських операцій.

В Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 не зазначено про наявність порушень «Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №892/4185, при здійсненні позивачем обліку операцій з наведеними в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 контрагентами.

Судом прийняті до уваги показники податкової звітності позивача, наведені в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020.

Позов підлягає задоволенню враховуючи вище зазначене та через наступне.

1. Акт перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 від контролюючого органу не підписаний начальником відділу перевірок платників Оріхівського, Пологівського управлінь управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Запорізькій області Шевченко Наталією Анатоліївною, оскільки вона перебувала у відпустці (т.1, а.с.57).

З огляду на викладене, суд вважає, що Акт перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, на підставі якого було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, у даному випадку, є недопустимим доказом. Відсутність підпису посадової особи контролюючого органу в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, яка її проводила, робить такий акт нечинним, а тому останній не може слугувати підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення.

Аналогічне застосування норм права відображено у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №1440/1965/18 (адміністративне провадження №К/9901/17780/19).

2. Відповідачем не надано до суду доказів визнання судом недійсними правочинів, укладених позивачем з контрагентами, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020.

Доказів реалізації відповідачем повноважень, передбачених пп.20.1.30 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України щодо визнання правочинів позивача з контрагентами, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, недійсними до суду не надано.

Також, доказів притягнення службових осіб позивача до кримінальної відповідальності за здійснення операцій з контрагентами, які згадується в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, відповідачем до суду не надано.

Результатів розслідування кримінальних проваджень (№0000063 від 03.03.2018, №0000013 від 19.01.2017), які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, відповідачем до суду не надано.

Сама наявність кримінальних проваджень не є беззаперечним аргументом для визнання операцій позивача з контрагентами, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, фіктивними (на чому наполягає відповідач), а лише потребує додаткової перевірки наявності чи відсутності дефектності (з правової точки зору) наданих позивачем документів у підтвердження чи то спростування відповідних фактів.

Відповідачем не надано до суду доказів відсутності змін в активах позивача за його операціями з контрагентами, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020.

При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів наявність у позивача товарів, що були поставлені його контрагентам, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020.

Відповідач не надав до суду доказів: проведення зустрічних звірок з контрагентами позивача, зазначеним в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, в порядку п.73.3, п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, «Порядку проведення контролюючими органами зустрічних звірок», затверджених 27.12.2010 постановою Кабінету Міністрів України №1232; з`ясування обставин здійснення господарських операцій щодо поставки товару.

Доказів не можливості провести зустрічні звірки з контрагентами позивача відповідач до суду не надав.

Позивач не повинен нести відповідальність за протиправні дії своїх контрагентів (які навіть не доведені відповідачем) при відсутності у нього умислу на вчинення таких дій. Наявність у позивача умислу на вчинення протиправних дій при здійснення господарських операцій з контрагентами, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, відповідачем не доведено.

Аналогічна правова позиція викладена і у п.38 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява №803/02), а саме: «… коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Викладені в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 відповідачем зауваження не впливають на фактичний зміст та результат вчинених господарських операцій позивача з контрагентами.

З урахуванням приписів ч.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2, п.2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, надані позивачем до суду докази, документи у сукупності підтверджують фактичне виконання позивачем та його контрагентами, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, своїх зобов`язань, реальне здійснення господарських операцій.

Відповідно до вимог п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань.

З наданих документів вбачається використання позивачем товарів у подальшій своїй господарській діяльності.

Отже, досліджені судом первинні документи, регістри бухгалтерського обліку та фінансової звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів підтверджують здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020.

Тобто, документально підтверджено формування позивачем податкових зобов`язань по операціям з контрагентами, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020, за періоди, оподаткування по яким становить предмет спору у справі.

3. Судом вивчено приписи п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України (які були чинними у податкові періоди, оподаткування по яким становить предмет спору у справі).

Зокрема, у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України зазначено, що розумна економічна причина (ділова мета) це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Матеріали справи свідчать про наявність ділової мити у позивача за господарськими операціями з контрагентами, які згадуються в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020.

Відповідачем документально не доведено, що контрагентів позивача знято з реєстрації як юридичних осіб або у них анульовані Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на день складання первинних документів за операціями з позивачем. Тобто, відповідачем не спростовано, що позивачем та його контрагентами складені первинні документи за реально здійсненими господарськими операціями, які призвели до фактичного руху активів позивача.

Відповідачем як під час перевірки, так і при розгляді Акту №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 не надано належної оцінки витратам позивача, які підтверджуються наявними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, за періоди, оподаткування по яким становить предмет спору по справі.

Наведені вище докази, обставини, встановлені судом спростовують факт порушення позивачем вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, як то зазначено в Акті перевірки №67/08-01-05-12/37963937 від 19.02.2020 і на чому наполягає відповідач.

За відсутності порушень податкового законодавства відсутніми є і підстави до вжиття заходів, передбачених п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

Звідси, нарахування податкового зобов`язання, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача є необґрунтованим.

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобов`язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб`єктів господарювання неупереджено, об`єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб`єктів господарювання.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2020 прийняте контролюючим органом не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2020, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «РІАН-М» (70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт.Залізничне, вул.Ватутіна, буд.4-А; ) збільшено грошове зобов`язання по податку на прибуток підприємства на суму 727058 грн. 75 коп., з яких: 581647 грн. 00 коп. за податковими зобов`язаннями; 145411 грн. 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІАН-М» (70231, Запорізька область, Гуляйпільський район, смт.Залізничне, вул.Ватутіна, буд.4-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 10905 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 17.08.2020.

Суддя О.О. Прасов