Справа № 405/4194/20
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4194/20
Провадження №2-а/405/106/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.

за участю учасників справи:

представників позивача УДМС України в

Кіровоградській області - Житняк Д.Ю., Козленко О.О.

відповідача громадянина Російської Федерації - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький справу № 405/4194/20 за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом, в якому просить примусово видворити за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що УДМС України в Кіровоградській області було проведено перевірку легальності перебування на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надим, Тюменської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,під час якої встановлено, що відповідач прибув на територію України 29.08.2011 року через КПП «Конотоп» по паспорту 74 00 150381, виданого УВС м. Новий Уренгой, Ямало-Ненецького автономного округу, Тюменської області Російської Федерації 06.09.2001 року. Також, позивач зазначив, що з доповідної записки начальника Знам`янського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області Козленко О. від 09.07.2020 року № 3520/531-20 встановлено, що відповідач прибув в Україну до своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та у зв`язку із неприязними відносинами, вимушений був виїхати із вказаної адреси. На даний час відповідач проживає в ангарі, розташованому на території злітно-посадкового майданчика Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. При цьому, 11.02.2020 року відповідач документований паспортом громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон 51 № 6960460, виданим Генеральним консульством Російської Федерації в м. Одеса, терміном дії до 11.02.2025 року. Крім того, за час свого перебування на території України відповідач клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну не порушував.

Таким чином, відповідач своїми діями порушив вимоги статей 9 та 23 Закону № 3773-VІ. Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України, та, на даний час відповідач перебуває на території України незаконно, постійного місця проживання, законних засобів для існування не має, з приймаючою стороною не спілкується, у зв`язку з відсутністю грошових коштів ухиляється від виїзду з України.

Ухвалою суду від 14 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом в судове засідання та обов`язковою явкою в судове засідання учасників справи.

Представники позивача УДМС України в Кіровоградській області Житняк Д.Ю. (діє на підставі довіреності №2 від 02.01.2020 року) та Козленко О.О. (діє на підставі довіреності № 23 від 02.01.2020 року) в судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених в ньому, просили позов задовольнити.

Відповідач Непогодін Д.В. в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо позовних вимог, зазначивши при цьому, що на територію України він прибув 29.08.2011 року та до серпня, 2012 року проживав разом із співмешканкою у м. Знам`янка, та з серпня, 2012 року проживає в ангарі на території злітно-посадкового майданчика. Не заперечував того факту, що на даний час перебуває на території України незаконно, так як питання щодо узаконення його перебування на території України не порушував. Вказав, що постійного місця проживання на території України не має, мав тимчасові заробітки, працюючи за окремими усними угодами, та не має коштів для того, щоб повернутися до Російської Федерації.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач, який є громадянином Російської Федерації - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Надим Тюменської області Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , прибув на територію України 29.08.2011 року через КПП «Конотоп» по паспорту 74 00 150381, виданого УВС м. Новий Уренгой, Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області Російської Федерації 06.09.2001 року, мета прибуття: гостьова, назва, адреса сторони, що приймає: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з доповідної записки начальника Знам`янського РВ УДМС України в Кіровоградській області О.Козленко від 09.07.2020 року № 3520/531-20 08.07.2020 року о 14:14 за телефоном 102 до Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що він тривалий час незаконно проживає в прибудові біля ангару, що знаходиться на території аеродрому Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області і просить допомогти йому повернутися до Російської Федерації. У результаті подальшої перевірки встановлено, що вказаний іноземний громадянин є уродженцем м. Надим Тюменської області Російської Федерації, має постійну реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 . Останній раз прибув на територію України 29.08.2011 року через КПП «Конотоп» по паспорту громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , виданого УВС м. Новий Уренгой. Ямало-Нанецького автономного округу Тюменської області Російської Федерації до своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку із неприязними відносинами, вимушений був виїхати із вказаної адреси. На даний час іноземець проживає в ангарі, розташованому на території злітно-посадкового майданчика Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. 11.02.2020 року ОСОБА_1 документований паспортом громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон 51 № 6960460, виданим Генеральним консульством Російської Федерації в м. Одеса, терміном дії до 11.02.2025 року. Наразі іноземець перебуває на території України незаконно. Постійного місця проживання, законних засобів для існування не має, з приймаючою стороною не спілкується, у зв`язку із відсутністю грошових коштів ухиляється від виїзду з України. Таким чином, існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни.

Судом також встановлено, що 11.02.2020 року ОСОБА_1 документований паспортом громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон 51 № 6960460, виданим Генеральним консульством Російської Федерації в м. Одеса, терміном дії до 11.02.2025 року.

Також встановлено, та не заперечувалось відповідачем, що за час свого перебування на території України відповідач клопотання щодо набуття (прийняття) громадянства України, а так само оформлення дозволу на імміграцію в Україну, - не порушував.

Таким чином, відповідач своїми діями порушив вимоги статей 9, 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України.

У судовому засіданні відповідач визнав, що на даний час перебуває на території держави Україна незаконно, однак у зв`язку із відсутністю у нього коштів на придбання квитка, він не може самостійно повернутися до країни походження. Тобто, наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухиляється від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні, а також відсутність у нього, на даний час законних підстав перебування та проживання на території України.

Крім того, відповідач не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з ч.1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

При цьому, статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи з наявних у справі доказів та наданих учасниками справи пояснень не було встановлено наявності обставин, передбачених ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача за межі України.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час незаконно, за відсутності відповідних правових підстав, перебуває в Україні, добровільно та самостійно у зв`язку із відсутністю грошових коштів ухиляється від виїзду з України, що свідчить про порушення останнім чинного законодавства України,крім того, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, окрім того, відповідач не має законного джерела існування та об`єктів власності на території України, не працює, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а також приймаючи до уваги положення ч.19 ст.289 КАС України за якими за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених ст.289 КАС України судовий збір не сплачується, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі вищевикладеного, відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 289, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України, - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити рішення до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Повне судове рішення виготовлено 22.07.2020 року о 14 год. 00 хв.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова