Справа № 640/12980/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні доказів

17 серпня 2020 року м. Київ № 640/12980/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву б/н від 06.08.2020 "Про забезпечення доказів" представника ОСОБА_1 - Пошиванюка Т.П. (адвоката) у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
доОфісу Генерального прокурора
треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору:Національна поліція України, Державна міграційна служба України, Служба безпеки України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
присутні у судовому засіданні представники учасників справи:позивача - Кірчев В.О.; відповідача - Кіцнак П.О.; третіх осіб - не з`явилися,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт - НОМЕР_1 ) (далі - позивач або ОСОБА_1 ) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Офісу Генерального прокурора (адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15, ідентифікаційний код - 00034051) (надалі - відповідач або Офіс ГП), у якому позивач просить суд (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 08.07.2020):

визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, в результаті якої громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було заборонено у праві в`їзду на територію України, що є грубим порушенням прав і свобод позивача;

зобов`язати посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки Службі безпеці України та Національній поліції України щодо закриття оперативно-розшукової справи відносно ОСОБА_1 ;

зобов`язати посадових осіб Офісу Генерального прокурора надати письмові вказівки щодо скасування рішень про заборону ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві в`їзду на територію України, а саме:

- рішення ДМС України від 23.08.2019 стосовно громадянина Словенської Республіки строком на 3 роки, на підставі якого видані доручення № 8-6651/2-19 та 8.3-8853/2-19;

- рішення ДМС України від 16.08.2019 стосовно громадянина Російської Федерації строком на 3 роки, на підставі якого видані доручення № 8-6455/1-19 та 8.3-8853/2-19;

- рішення Служби безпеки України, на підставі якого було видано доручення Служби безпеки України від 25.04.2018 № 5/2/4-7800 стосовно громадянина Ізраїлю ОСОБА_1 щодо заборони в`їзду в Україну до 25.04.2023.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначає, що враховуючи відсутність інформації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень у рамках яких його повідомлено про підозру, будь-яких законних підстав, окрім прийнятого рішення в рамках заведеної оперативно-розшукової справи, для винесення рішення про заборону в`їжджати на територію України не існує та не могло існувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2020 прийнято позовну заяву з уточненнями представника позивача - Пошиванюка Т.П. б/н від 15.06.2020 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії Офісу Генерального прокурора в якій було розширено позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2020 прийнято заяву представника позивача - адвоката Пошиванюка Т.П. б/н від 07.07.2020 про зменшення позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2020 залучено Національну поліцію України, Державну міграційну службу України, Службу безпеки України у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

07.08.2020 до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява представника позивача - адвоката Пошиванюка Т.П. б/н від 06.08.2020 "Про забезпечення доказів" (в порядку ст. 114 КАС України).

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку з ймовірним приховуванням відповідачем постанови про заборону ОСОБА_1 в`їзду на територію України позивач позбавлений можливості самостійно надати докази суду на доведення обставин неправомірності дій відповідача щодо прийняття рішення про заборону в`їзду на територію України та щодо незаконності самої постанови про таку заборону в`їзду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2020 заяву адвоката Пошиванюка Т.П. б/н від 06.08.2020 «Про забезпечення доказів» (в порядку ст. 114 КАС України) призначено до розгляду у судовому засіданні на 13.08.2020.

13.08.2020 до суду надійшло клопотання представника Служби безпеки України - Дубняк Н.К., у якому роз`яснено, що заява про забезпечення доказів подана до направлення позивачем на виконання вимог суду копії позовної заяви усім учасникам, отже передчасно, а тому має бути залишеною без розгляду.

13.08.2020 представником Офісу Генерального прокурора подано пояснення обставин справи.

13.08.2020 представником Національної поліції України заявлено клопотання про відкладення судового засідання.

13.08.2020 судом оголошено перерву, заяву призначено до розгляду на 17.08.2020.

У судовому засіданні 17.08.2020 представники позивача та відповідача були присутні, представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не з`явились.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Судом продовжено розгляд заяви позивача про забезпечення доказів, заслухано пояснення представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 114 КАС України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з ч. 1 ст. 115 КАС України, суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Зазначена правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.05.2019 у справі № Зд/9901/2/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 117 КАС України, заяви про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Проаналізувавши вказані норми, дослідивши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши пояснення сторін, вбачається, що представником позивача не наведено достатніх доводів та не надано доказів на підтвердження того, що вказані засоби доказування можуть бути втрачені або збирання чи подання таких доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Беручи до уваги, що складність для учасника процесу у отриманні певних доказів є підставою для звернення останнього з відповідним клопотанням про витребування доказів у порядку, визначеному процесуальним законом, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність поданої позивачем заяви про забезпечення доказів, а відтак остання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 240, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви б/н від 06.08.2020 "Про забезпечення доказів" представника ОСОБА_1 - Пошиванюка Т.П. - відмовити.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлено 17.08.2020.

Суддя К.С. Пащенко