Справа № 140/10208/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10208/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» на посаді прохідника за листопад-грудень 2010 року, з листопада 2017 року по 01.07.2020 та перерахувати призначену пенсію по інвалідності з урахуванням даного стажу з 01.07.2020.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням від 19.06.2020 № 5 позивачу призначено пенсію по інвалідності із розрахунку стажу до 01.01.2004 - 4 роки 10 місяців 22 дні та після 01.01.2004 - 13 років 8 місяців 0 днів. Проте відповідно до записів трудової книжки страховий стаж позивача є значно більшим, ніж зарахований відповідачем. Так відповідно до довідки форми ОК-5 позивачу стало відомо, що період роботи за листопад-грудень 2010 року та з листопада 2017 року по 01.07.2020 йому не врахований у зв`язку з несплатою роботодавцем за позивача єдиного соціального внеску. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки страхувальник (роботодавець) у спірний період щомісячно здійснював відрахування страхових внесків із заробітної плати позивача та сплачував страхові внески за нього. При цьому зазначає, що сам факт не зарахування сум страхових внесків, сплачених із заробітної плати позивача на рахунок Пенсійного фонду за відсутності вини позивача, не є підставою для відмови у зарахуванні спеціального (пільгового) страхового стажу за вказані періоди роботи та позивач не несе відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов`язків по сплаті обов`язкових платежів. З врахуванням наведеного просив позов задовольнити.

У відзиві на позов відповідач позовних вимог не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що до страхового стажу позивача не зарахований період роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», оскільки за ці періоди не сплачені страхові внески.

Крім того, звертає увагу суду на те, що частиною шостою статті 25 даного Закону визначено, що у разі, якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів, пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Тобто, у разі наявності у роботодавця недоїмки, штрафів і пені по єдиному внеску на день нарахування єдиного внеску за поточний період, його суми спрямовуються на погашення існуючої недоїмки, штрафів, пені. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу інформація про сплату страхових внесків страхувальником за період з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 по ОСОБА_1 відсутня, а тому зазначений період не може бути зарахований до страхового та пільгового стажу позивача.

Враховуючи наведене просить в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 26.01.2001 по 01.04.2007 працював у ДП «Шахта №5 «Нововолинська» на різних посадах, а з 24.04.2007 по 30.06.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» на посаді прохідника 5-го розряду з повним робочим днем під землею, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

11.06.2020 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Рішенням від 19.06.2020 № позивачу призначено пенсію по інвалідності із розрахунку стажу до 01.01.2004 - 4 роки 10 місяців 22 дні та після 01.01.2004 - 13 років 8 місяців 0 днів.

З матеріалів справи слідує та не заперечується відповідачем, що при призначенні позивачу пенсії по інвалідності відповідачем не було зараховано до страхового та пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з абзацом першим пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість працівника повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 10 років за наявності страхового стажу не менше 25 років та після досягнення 50 років.

При цьому абзацом четвертим пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058 передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Водночас за приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу при призначенні пенсії по інвалідності періоду роботи позивача з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.06.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська», у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків.

З такими твердженнями суд не погоджується, враховуючи наступне.

Довідкою ДП "Шахта №1 «Нововолинська» № 80 від 09.06.2020 підтверджено наявний трудовий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період з 26.11.2001 по 01.04.2007 (а. с. 12), також довідкою ВП «Шахта № 9 «Нововолинська» підтверджено наявний трудовий стаж ОСОБА_1 за період з 24.04.2007 по 11.06.2020 (а.с. 14), аналогічні записи містяться і у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (а.с.8-11), при цьому відвідачем наявність такого стажу не заперечується.

Як слідує з реєстру застрахованих осіб форми ОК-5 позивачу у період з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська», була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески (а. с. 15-18).

При цьому, відсутність за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» не може бути підставою для не зарахування цих періодів до страхового стажу під час перерахунку пенсії позивачу.

Проаналізувавши вищенаведене суд зазначає, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що в період з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача були відсутні підстави не зараховувати до пільгового та страхового стажу позивача вказаного періоду його роботи.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму N 14 від 18.12.2009 "Про судове рішення", вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Суд зазначає, що орган Пенсійного фонду при призначенні позивачу пенсії по інвалідності, за наслідками розгляду його заяви від 11.06.2020 безпідставно не зарахував спірних періодів до стажу роботи позивача, чим вчинив протиправну бездіяльність.

Таким чином, суд вважає, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання бездіяльності протиправною щодо не зарахування позивачу до страхового та пільгового стажу періодів його роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», за наслідками розгляду його заяви про призначення пенсії по інвалідності від 11.06.2020; зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу періодів його роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення, з урахуванням даного стажу, з 19.06.2020.

Судом враховано, що оскільки на момент звернення позивача до відповідача 11.06.2020 із заявою про призначення пенсії заробітна плата за червень 2020 року нарахована ще не була, тому спірні періоди підлягають зарахуванню саме по 30.05.2020.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати призначену пенсію з урахуванням вказаного стажу роботи з 01.07.2020, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року N 13-1) заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Пунктом 1.7 Порядку № 22-1 встановлено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до пункту 1.8. Порядку № 22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 19.06.2020 ГУПФУ у Волинській області ОСОБА_1 призначено за його заявою від 11.06.2020 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, права позивача належать захисту саме з моменту призначення пенсії, з 19.06.2020, а не з 01.07.2020. Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений згідно з квитанцією від 07.07.2020 №23 (а.с.4).

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 263, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового та страхового стажу при призначенні пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періодів роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», за наслідками розгляду його заяви про призначення пенсії по інвалідності від 11.06.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового та страхового стажу періоди роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 30.05.2020 у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням даного стажу, з 19.06.2020.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Р.С. Денисюк