Справа № 160/48/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 160/48/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 р. (суддя Горбалінський В.В.) в справі № 160/48/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання стажу роботи в районах Крайньої Півночі у періоди часу з 05.05.1981 р. по 16.07.1982 р., з 23.07.1982 р. по 08.12.1983 р., з 20.07.1984 р. по 30.08.1985 р., з 19.09.1985 р. по 26.04.1992 р. із розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців; визнання протиправною бездіяльності щодо не зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі за періоди з 05.05.1981 р. по 16.07.1982 р., з 23.07.1982 р. по 08.12.1983 р., з 20.07.1984 р. по 30.08.1985 р., з 19.09.1985 р. по 26.04.1992 р. із розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців; зобов`язання зарахувати стаж роботи в районах Крайньої Півночі за періоди з 05.05.1981 р. по 16.07.1982 р., з 23.07.1982 р. по 08.12.1983 р., з 20.07.1984 р. по 30.08.1985 р., з 19.09.1985 р. по 26.04.1992 р. із розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців, провести перерахунок призначеної пенсії та виплатити різницю між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим, починаючи з 24.07.2018 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 р. позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі з 05.05.1981 року по 16.07.1982 року, з 23.07.1982 року по 08.12.1983 року, з 20.07.1984 року по 30.08.1985 року та з 19.09.1985 року по 26.04.1992 року із розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі з 20.07.1984 року по 30.08.1985 року та з 19.09.1985 року по 26.04.1992 року із розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців з 24.07.2018 року та провести відповідний перерахунок; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі з 05.05.1981 року по 16.07.1982 року, з 23.07.1982 року по 08.12.1983 року із розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців з 01.05.2019 року та провести відповідний перерахунок; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення в частині зобов`язання ГУ ПФУ зарахувати стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 р. по 26.04.1992 р. із розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців з 24.07.2018 р. та провести відповідний перерахунок з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що законодавством не передбачено зарахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі після 01.01.1991 р. із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців. Вважає неправильним посилання суду першої інстанції з цього питання на Тимчасову угоду між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19.03.1993 р., оскільки ця угода надає право особам на достроковий вихід на пенсію за віком за вказаних у статті 1 умов, а також визначає порядок реалізації цього права, проте не передбачає пільг при обчисленні стажу роботи, як й Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р.

За діючим національним законодавством для визначення розміру пенсії зараховується стаж, в тому числі в пільговому обчисленні, набутий в районах Крайньої Півночі, лише до 01.01.1991 р.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 24.07.2018 р. та отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (шифр 101).

Відповідно до відомостей ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії станом на день призначення пенсії страховий стаж позивача складав 37 років 08 місяців 20 днів.

Періоди роботи з 20.07.1984 року по 30.08.1985 року та з 19.09.1985 року по 26.04.1992 року зараховані до страхового стажу позивача без застосування пільгового обчислення трудового стажу в районах Крайньої Півночі, а саме: як 01 рік 01 місяць 11 днів та 06 років 07 місяців 09 днів.

06.05.2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ з письмовою заявою про зміну надбавки та включення періоду роботи з 1981 року по 1983 рік до його стажу. До заяви позивачем додана довідка від 20.02.2019 року №УрБ/0115/01141-1211 (мовою оригіналу): «уточняющая специальный стаж, дающий право на пенсию в соответствии со ст. 38 п. 1 пп. 6 Закона «О страховых пенсиях» №400-ФЗ от 28.12.2013 г., которая выдана Филиалом «Уренгой бурения» ООО «Газпром бурение».

Зазначена довідка підтверджувала, що в період роботи з 05.05.1981 року по 16.07.1982 року та з 23.07.1982 року по 08.12.1983 року позивач працював в районі Крайньої Півночі.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 14.05.2019 року позивачу здійснений перерахунок пенсії з 01.05.2019 року з включенням до страхового стажу періодів роботи з 05.05.1981 року по 16.07.1982 року та з 23.07.1982 року по 08.12.1983 року без застосування пільгового обчислення трудового стажу в районах Крайньої Півночі.

11.11.2019 року відділом з питань перерахунків пенсій №9 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розглянуто звернення позивача від 04.11.2019 року та надано відповідь, оформлену листом №8079/П-09, яким повідомлено, що для перерахунку пенсії надано особисту заяву від 06.05.2019 та довідку, уточнюючу стаж роботи в Росії, №Б0115/01141-1211 від 20.02.2019. Періоди роботи з 05.05.1981 по 16.07.1982 та з 23.07.1982 по 08.12.1983 зараховані до загального стажу роботи згідно з чинним законодавством України; з 01.05.2019 р. пенсія обчислена із загального стажу 40 років 03 місяці 18 днів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу періоду роботи в районах Крайньої Півночі за періоди з 05.05.1981 р. по 16.07.1982 р., з 23.07.1982 р. по 08.12.1983 р., з 20.07.1984 р. по 30.08.1985 р., з 19.09.1985 р. по 26.04.1992 р., оскільки з наданих ним документів убачається, що він, працюючи в районах Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року.

Стосовно періоду, з якого відповідач має здійснити перерахунок пенсії, суд першої інстанції зазначив, що періоди роботи позивача з 20.07.1984 р. по 30.08.1985 р. та з 19.09.1985 р. по 26.04.1992 р. не враховані як пільгові при призначенні пенсії позивачу, а саме з 24.07.2018 р., тому ці періоди мають бути враховані саме з 24.07.2018 р.; періоди з 05.05.1981 р. по 16.07.1982 р., з 23.07.1982 р. по 08.12.1983 р. не враховані як пільгові з 01.05.2019 р., з дати перерахунку пенсії, тому ці періоди мають бути враховані з дати перерахунку.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання стажу роботи в районах Крайньої Півночі, суд першої інстанції виходив з відсутності у адміністративного суду компетенції на вирішення цих позовних вимог відповідно до положень статей 5, 245 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржене відповідачем в частині зобов`язання ГУ ПФУ зарахувати стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі з 01.01.1991 р. по 26.04.1992 р. із розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців з 24.07.2018 р. та провести відповідний перерахунок

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає висновок суду першої інстанції про задоволення позову в зазначеній частині обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 24.07.2018 р., отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Станом на час призначення пенсії страховий стаж позивача складав 37 років 08 місяців 20 днів.

Період роботи з 01.01.1991 р. по 26.04.1992 р. зарахований до страхового стажу позивача без застосування пільгового обчислення трудового стажу в районах Крайньої Півночі.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 14.05.2019 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.05.2019 р. з включенням до страхового стажу періодів роботи з 05.05.1981 р. по 16.07.1982 р. та з 23.07.1982 р. по 08.12.1983 р. без застосування пільгового обчислення трудового стажу в районах Крайньої Півночі.

11.11.2019 р. відповідачем розглянуто звернення позивача від 04.11.2019 р. та надано відповідь, оформлену листом №8079/П-09, якою повідомлено, що для перерахунку пенсії надано особисту заяву від 06.05.2019 р. та довідку, уточнюючу стаж роботи в Росії, №Б0115/01141-1211 від 20.02.2019 р. Періоди роботи з 05.05.1981 р. по 16.07.1982 р. та з 23.07.1982 р. по 08.12.1983 р. зараховані до загального стажу роботи згідно з чинним законодавством України; з 01.05.2019 р. пенсія обчислена із загального стажу 40 років 03 місяці 18 днів.

Як вказано вище, спірним під час апеляційного перегляду справи є питання пільгового обчислення стажу позивача за період роботи з 01.01.1991 р. по 26.04.1992 р. в районах Крайньої Півночі із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

За період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, як вказано вище, пункт 2.1 Порядку № 22-1 доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 29 вересня 1967 року скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року №530/П-28 (далі - Інструкція № 530/П-28), пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців ) є сукупність наступних обставин:

1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, основним документом, що підтверджує факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, є трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.

Судом встановлено, що дублікат трудової книжки позивача містить наступні записи (мовою оригіналу):

«- запись №4 от 19.09.1985 года: принят в порядке перевода СУРТ-18 трест «Уренгойтрубопроводстрой» машинистом трубоукладчика 6 разряда (пр. №325-к от 17.09.1985 года);

- запись №5 от 26.04.1992 года: уволен по собственному желанию в святи с переменой места жительства ст. 31 КЗоТ РСФСР (пр. 126-к от 20.04.1992 года).».

Крім того, відповідно до довідки від 21.05.2018 р. №А/55/05-1930 (мовою оригіналу) «уточняющая специальный стаж, дающий право на пенсию в соответствии со ст. 32 Федерального закона №400-ФЗ от 28.12.2013 «О страховых пенсиях», которая выдана ООО «Газпром добыча Уренгой» позивач працював постійно протягом повного робочого дня, повний робочий тиждень в Автотранспортному підприємстві №1 Уренгойського виробничого об`єднання з видобутку газу імені С.А. Оруджева «Уренгойгаздобича» Всесоюзного промислового об`єднання з видобутку газу в Тюменській області Міністерства газової промисловості СРСР.

Автотранспортне підприємство №1 Уренгойського виробничого об`єднання з видобутку газу імені С.А. Оруджева «Уренгойгаздобича» Всесоюзного промислового об`єднання з видобутку газу в Тюменській області Міністерства газової промисловості СРСР знаходиться в м. Новий Уренгой Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області в районі Крайньої Півночі (Перелік районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі затверджено постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029 з усіма доповненнями і змінами).

Пунктом 2 Розділу 1 Інструкції №530/П-28 встановлено, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Таким чином, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 7 червня 2018 року у справі № 173/637/17, від 3 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 554/1723/17 та від 21 серпня 2019 року у справі № 750/1717/16-а, від 8 листопада 2019 р. в справі № 396/153/17.

Таким чином, суд погоджує висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зарахування періоду роботи позивача з 01.01.1991 р. по 26.04.1992 р. до трудового стажу із застосуванням пільгового коефіцієнту - один рік за один рік і шість місяців.

Доводи апелянта щодо відсутності підстав для пільгового обчислення зазначеного періоду страхового стажу спростовані приведеними вище висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 р. в справі № 160/48/20 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 р. в справі № 160/48/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 17.08.2020 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 17.08.2020 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко