Справа № 600/1021/20-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1021/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
У поданому до суду позові ОСОБА_1 (позивач) просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 90% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату з 01 січня 2018 року із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб ", на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01 березня 2018 року, виходячи із 90% сум грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому з 01.01.2018р. перераховано пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб". При цьому, при розрахунку розміру пенсії ГУ ПФУ в Чернівецькій області застосувало розмір пенсії у відсотках в розмірі 70% сум грошового забезпечення, чим зменшило його грошове забезпечення. Не погодившись з указаними діями відповідача, позивач звернувся до органу Пенсійного фонду з вимогою про перерахунок пенсії з урахуванням відсоткового значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у нього вислуги років та з вимогою здійснити виплату різниці між нарахованою йому пенсією та перерахованою пенсією на що отримав відмову у такому перерахунку. Позивач вважає відмову відповідача у перерахунку пенсії протиправною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення. Зазначає, що зміни, які набрали чинності з 01.05.2014р., внесені в ст.13 Закону №2262-ХІІ Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014р. №1166-VІІ стосуються виключно порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. У зв`язку з цим стверджує, що оскільки йому призначено пенсію до набрання чинності змін, дії відповідача щодо визначення розміру пенсії позивачу виходячи з 70%, а не від 90% від суми грошового забезпечення, не відповідають чинному законодавству.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки перерахування та виплата пенсії позивачу проведена на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 при цьому виплата перерахованої пенсії з 01.01.2018р. здійснена згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Відповідач вважає вимогу позивача щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення та здійснення виплати пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018р. безпідставною, оскільки згідно Закону України від 27.03.2014р. "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак відповідач вважає, що вони діяли правомірно, а перерахунок та виплата пенсії здійснена згідно діючого законодавства.

Ухвалою суду від 24.07.2020р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 29.09.1998р. призначено пенсію за вислугу років (34 років служби) на підставі п."а" ст.12 Положення про порядок призначення і виплати пенсії військовослужбовцям і їх сім`ям, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 10.11.1982 №986 в розмірі 85% окладів, що підтверджується розрахунком на пенсію від жовтня 1998р. (а.с.12).

З 01.01.2003р. позивачу призначена пенсія у відповідності до наказу Голови ДКК від 02.06.2000 №275 в розмірі 90% грошового забезпечення (а.с.11 на звороті).

Органом Пенсійного фонду з 01.05.2016р. перераховано розмір пенсії позивача у зв`язку з уточненням початкового строку виплати пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком за пенсійною справою №N/A №1298 від 25.04.2016р. (а.с.11).

17.03.2018р. на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2018р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704. При цьому застосовано розмір пенсії у відсотках у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії за пенсійною справою №N/A №1298 - Державна прикордонна служба (а.с.13).

15.07.2020р. позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.01.2018р. в попередньому розмірі та здійснити виплату різниці між нарахованою йому пенсією та перерахованою пенсією з 01.01.2018р. (а.с.9).

Згідно відповіді пенсійного органу від 17.07.2020р. №1311-1227/Н-02/8-2400/20 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії та повідомлено, що при здійсненні перерахунку його пенсії застосовано законодавство, що діяло на момент його проведення, зокрема, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 (а.с10).

Позивач вважає протиправними дії органу Пенсійного фонду щодо відмови у здійсненні йому перерахунку та виплати з 01.01.2018р. пенсії з урахуванням 90% від суми грошового забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262, у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018 р.

В свою чергу, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018р. за №103 (далі Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Згідно з п.2 Постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (п.4 Постанови №103).

Необхідно зазначити, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18 пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнано протиправними та нечинними. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі №826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року залишено без змін.

Однак, суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини у даній справі виникли до визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, оскільки перерахунок пенсії з 01.01.2018 року позивачу проведено у квітні 2018 року.

На підставі вказаних вище положень можна дійти висновку, що перерахунок призначеної пенсії здійснюється виключно у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Інших підстав, які б впливали на розмір призначеної пенсії при її перерахунку ні Законом №2262, ні Постановою №103 не передбачено.

З матеріалів справи видно, що пенсія позивачу призначена відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону №2262, при здійсненні позивачу перерахунку пенсії у зв`язку із уточненням початкового строку виплати пенсії, пенсія призначена на підставі вищезазначеної норми даного закону.

Згідно з названою нормою Закону №2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії відповідно до Закону №2262) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Згідно з п."а" ч.1 ст.13 Закону №2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії відповідно до Закону №2262) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

В свою чергу частиною 2 статті 13 Закону №2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) вказано, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI (далі - Закон №3668), який набрав чинності 01.10.2011р., внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Отже, з 01.10.2011р. положення ч.2 ст.13 Закону № 2262 щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668 обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

В подальшому, відповідно до Закону України від 27.03.2014р. за №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014р. було внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262, де число "80" замінили на число "70" (максимальний розмір пенсії), що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення (указані зміни в ч.2 ст.13 Закону №2262, що стосуються максимального розміру пенсії набрали чинності з 01.05.2014р.).

Отже, з моменту призначення позивачу пенсії максимальний розмір пенсії встановлений Законом №2262 у відсотках неодноразово змінювався, при цьому, розмір пенсії позивача, визначений при призначенні йому пенсії, що становив 90% відповідних сум грошового забезпечення залишався незмінним до березня 2018 року.

Враховуючи положення наведених норм у їх сукупності, суд доходить висновку, що положення статті 13 Закону № 2262, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.05.2014р., тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.

Всупереч наведеному, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі Постанови №103, управління Пенсійного фонду безпідставно застосувало норми, які регулюють питання саме призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування положень Закону № 2262 у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Крім того, частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд вважає, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі Постанови №103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення станом на 01.03.2018р., але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в рішенні від 04.02.2019р. у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті розміру пенсії позивача з урахуванням 90% відповідних сум грошового забезпечення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст.245 КАС України та неправомірність дій відповідача у вищевказаній частині, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.01.2018р. відповідно до Постанови №103, виходячи з розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність вчинених дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018р. з розрахунку 90% грошового забезпечення призначеної пенсії. Відтак позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до правил ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи те, що позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:
1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 90% відповідних сум грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату з 01 січня 2018 року із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 1 березня 2018р., виходячи із 90% грошового забезпечення.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл.Центральна, 3, м.Чернівці, 58002; )

Суддя В.О. Кушнір