Справа № 812/354/14
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 812/354/14

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисельової Є.О.,

при секретарі судового засідання: Суховій Г.В.,

представника позивача: не прибув,

представника відповідача: Карташової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" (далі - ТОВ "Метали і полімери", позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - ГУ ДПС у Луганській області, відповідач) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ "Метали і полімери" зареєстрований як платник податку на додану вартість Алчевською об`єднаною державною податковою інспекцією (свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №100102550, індивідуальний податковий номер 68). Протягом 2012 року в процесі господарської діяльності позивач здійснював оподатковані операції, в тому рахунку з придбання послуг, які у відповідності до статті 198 Податкового кодексу України забезпечують право позивача на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту певних податкових періодів у порядку, передбаченому вказаною статтею.

У відповідності із договором підряду від 28.02.2012 №280212, укладеним позивачем з ПП "Транс -Інвестбуд" (), останнім протягом лютого та квітня 2012 року були виконані роботи з демонтажу виробничих будівель по вул. Транспортна, 4 у м. Алчевську, вивозу будівельного сміття, підготовки майданчика для ведення будівельних робот. За результатами виконаних робіт за формою КБ-2в (11 граф) та довідкою вартості виконаних робіт за формою КБ-3, підписаними сторонами за договором, позивачем за лютий та квітень 2012 року у відповідності до вимог податкового законодавства були отримані податкові накладні та задекларовано податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ПП "Транс - Інвестбуд" у сумі 1 483 410,00 грн.

З 16 по 17 грудня 2013 року Алчевською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Луганській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Метали і полімери" (код за ) з питань правильності визначення, повноти нарахування ПДВ по взаємовідносинам з ПП "Транс - Інвестбуд" за період з 01.02.2012 по 29.02.2012 та за 01.04.2012 по 30.04.2012. За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено акт від 24.12.2013№1079/12-06/22-01/35653261.

15.01.2014 позивачем отримане податкове повідомлення - рішення форми В4 №1 від 15.01.2014, яким згідно пп.54.3.2, п. 54.3 ст. 54 та п.58.1 ст. 58 гл. 4 розділу ІІ Податкового кодексу України на підставі акта перевірки від 24.12.2013 №1079/12-06/22-01/35653261 відповідачем встановлено порушення позивачем Податкового кодексу України, у зв`язку з чим зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 1 483 410,00 грн.

Вказані порушення в акті перевірки обґрунтовані тим, що контрагент позивача ПП "Транс - Інвестбуд" не підтвердило наявність основних фондів (складських приміщень, транспортних засобів), персоналу, не знаходиться за юридичною адресою, було задіяне в ланцюгу безтоварних операцій, та не підтвердило фактів здійснення фінансово - господарської діяльності.

Позивач вважає, що податкове повідомлення - рішення форми "В4" №1 від 15.01.2014 винесено відповідачем безпідставно, з порушенням положень Податкового кодексу України та норм законодавства, яке регулює правовідносини сторін із спірних питань.

Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:

- постановою Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 адміністративний позов ТОВ "Метали і полімери" до Алчевської об`єднаної державної податкової інспекції в Луганській області про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення - задоволено повністю. Визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми В4 № від 15.01.2014 (том 1 арк. спр. 32-37).

- ухвалою Донецького апеляційного адміністратвиного суду від 21.05.2014 апеляційну скаргу Алчевської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 по адміністративній справі № 812/354/14 - залишено без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 по адміністративній справі № 812/354/14 - залишено без змін (том 1 арк. спр. 60-65).

- постановою Верховного суду від 23.04.2020 касаційну скаргу Алчевської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області задоволено частково. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014 у справі № 812/354/14 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1 арк. спр. 212-217).

- ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 справа прийнята до провадження (том 1 арк. спр. 223).

- ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 здійснено заміну відповідача у справі (том 2 арк. спр. 180).

- ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження (том 2 арк. спр. 201).

- ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (том 2 арк. спр. 247).

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, просив розглянути справу без його участі (том 3 арк.спр.15).

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу на підставі заявленого позову та з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно із частинами 78.4, 78.5, 78.6, 78.7, 78.8 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у період: з 16.12.2013 по 17.12.2013 відповідачем на підставі направлення від 16.12.2013 №420/233, наказу №342 від 10.12.2013 (том 2 арк. спр.14) проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" (код за ) з питань правильності визначення, повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам з приватним підприємством "Транс - Інвестбуд" (код за ) за період: з 01.02.2012 по 29.02.2012 та 01.04.2012 по 30.04.2012, за результатами якої складено акт від 24.12.2013 №1079/12-06/22-01/356553261 (том 2 арк.спр. 16-33).

Вказаною перевіркою встановлено порушення ТОВ "Метали і полімери" положень п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України за лютий, квітень 2012 року, а саме: завищено податковий кредит по ПДВ всього у сумі 1483410,00 грн., у т.ч.: за лютий 2012 року - 101667,00 грн.; за квітень 2012 року - 466743,00 грн.

В підсумок завищення податкового кредиту по ПДВ за лютий, квітень 2012 року встановлено порушення п. 200.3 ст. 200 ПК України, а саме: завищення за квітень 2012 року залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі 1483410,00 грн.

На підставі акту перевірки від 24.12.2013 №1079/12-06/22-01/356553261 Алчевською об`єднаною державною податковою інспекцією в Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 15 січня 2014 року №, яким позивачу зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість у розмірі 1483410,00 грн. (том 2 арк.спр. 42).

Представником позивача самостійно на виконання постанови Верховного суду від 23.04.2020 до матеріалів справи надано первинні документи в підтвердження здійснення господарських операцій (послуг) у ПП "Транс - Інвестбуд", а саме: договір підряду №280212 від 28.02.2012, договірну ціну №1; розрахунок №1-1; розрахунок №1-2; відомість ресурсів; розрахунок №1-4; розрахунок №1-4-2; розрахунок №5; розрахунок №6; договірна ціна №2; локальну схему; роздруківку банківського рахунку; податкову накладну №84 від 29.02.2012 з витягом; довідку про вартість виконаних будівельних робіт за лютий 2012; акт №84 прийому виконаних підрядних робіт за лютий 2012 року; податкову накладну №91 від 30.03.2012; виписку з банківського рахунку; податкову накладну №60 від 24.04.2012 з витягом; довідку про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2012; акт №2 прийому виконаних підрядних робіт за квітень 2012 року; податкову накладну №61 від 24.02.2012; виписку з банківського рахунку; податкову накладну №91 від 30.03.2012; реєстри отриманих податкових накладних (том 2 арк. спр. 43-129).

Представником позивача також до матеріалів справи надано докази стосовно того, що на час здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагент ПП "Транс-Інвестбуд" були зареєстровані в установленому законом порядку як суб`єкти підприємницької діяльності та платники податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №705835, свідоцтвом №100102550 про державну реєстрацію платника податку на додану вартість, свідоцтвом №100318634 про державну реєстрацію платника податку на додану вартість та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №157892 (том 2 арк. спр. 90, 91, 128). Також надано ліцензію, згідно якої ПП "Транс-Інвестбуд" мало дозвіл на виконання робіт визначених у договорі підряду від 28.02.2012 №280212, та докази в підтвердження повного розрахунку за отримані роботи (послуги) з ПП "Транс-Інвестбуд" (том 2 арк. спр. 92, 93, 104, 118).

Зі змісту договору підряду від 28.02.2012 №280212 (далі - Договір) вбачається, що ПП "Транс - Інвестбуд" (Підрядник) зобов`язаний виконати роботи, а саме: демонтаж виробничих будівель, вивіз будівельного сміття, підготовки майданчика для ведення будівельних робіт, а ТОВ «Метали і полімери» (Замовник) сплатити та прийняти роботи.

Відповідно до пункту 3.1 Розділу 3 Договору матеріально-технічного обслуговування для виконання робіт по даному договору покладається на підрядника. Роботи виконуються за допомогою механізмів, обладнання підрядника та/або залучення третіх осіб.

Згідно підпункту 5.1.2 пункту 5.1 розділу 5 Договору підрядник зобов`язаний забезпечити своєчасне та безперебійне постачання необхідного будівельного обладнання, інвентаря, транспорту, механізмів, інструментів, іншого необхідного для виконання робіт.

Підпунктом 5.1.8 пункту 5.1 розділу 5 Договору визначено, що підрядник зобов`язаний забезпечити ефективну взаємодію та співробітництво власних та залучених робітників.

Таким чином, даним договором чітко визначено, що підрядник - ПП "Транс - Інвестбуд" зобов`язаний виконати роботи, а саме: демонтаж виробничих будівель, вивіз будівельного сміття, підготовки майданчика для ведення будівельних робіт за допомогою власних чи орендованих механізмів, обладнання та/або залучення третіх осіб та забезпечити своєчасне та безперебійне постачання необхідного будівельного обладнання, інвентаря, транспорту, механізмів, інструментів, іншого необхідного для виконання робіт. Тобто, умовами вказаного договору визначено, що будівельні роботи підрядник зобов`язаний виконати за допомогою механізмів, обладнання власного та/або залучення третіх осіб.

Перевіряючи правомірність та обґрунтованість формування позивачем податкового кредиту щодо вказаних господарських операцій суд, виходить з наступних вимог чинного законодавства.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлено статтею 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку

- дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої

- дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв`язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункти 200.1, 200.2 статті 200 ПК України).

За приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються, зокрема, в окремих рядках місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, що ведеться підприємством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Із системного аналізу положень Податкового кодексу України, слідує висновок, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов`язкові реквізити).

За лютий, квітень 2012 року позивачем задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП "Транс-Інвестбуд" () у сумі 1483410,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна сума податкового кредиту сформована позивачем на підставі наступних документів.

У відповідності із договором підряду №280212, укладеним позивачем з ПП "Транс -Інвестбуд" () 28.02.2012 року, останнім протягом лютого та квітня 2012 року були виконані роботи з демонтажу виробничих будівель по вул. Транспортна, 4 у м. Алчевську, вивозу будівельного сміття, підготовки майданчика для ведення будівельних робот.

За результатами виконаних робіт за формою КБ-2в (11 граф) та довідкою вартості виконаних робіт за формою КБ-3, підписаними сторонами за договором, позивачем за лютий та квітень 2012 року у відповідності до вимог податкового законодавства були отримані податкові накладні, а саме:

- податкова накладна від 29.02.2012 №84;

- податкова накладна від 30.03.2012 №91,

- податкова накладна від 24.04.2012 №61,

- податкова накладна від 24.04.2012 №60.

Всі чотири податкових накладні на загальну суму 8 900 458,00 грн., у тому числі податку на додану вартість в сумі 1 483 410,00 грн. включені до реєстру отриманих податкових накладних, що підтверджено витягами з реєстру.

Сума податку на додану вартість у розмірі 1 483 410,00 грн. включена позивачем до складу податкового кредиту податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий, квітень 2012 року (том 2 арк.спр. 71-89).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною другою статті 3 даного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 даного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, даними нормами чітко встановлені вимоги до заповнення первинних документів із обов`язковим зазначенням відомостей про господарську операцію та підтвердження її здійснення. Тобто, первинні документи фіксують факти здійснення господарських операцій.

Дослідженням змісту документів, наданих позивачем в підтвердження здійснення господарських операцій за перевіряємий період відповідачем, судом встановлено, що у договірній ціні №1, розрахунку №1-1, розрахунку №1-2; відомості ресурсів; розрахунку №1-4; розрахунку №1-4-2; розрахунку №6; договірній ціні №2; локальній схемі; відомості ресурсів; розрахунку №1-2; відомості ресурсів до акту приймання за лютий 2012 року; розрахунку № 1-2; дефектному акті (том 2 арк. спр. 46-59, 61, 62, 63,67, 69, том 2 звор.бік арк. спр. 100-102, том 2 арк. спр. 113-114, 115-116) зовсім не зазначено на виконання умов якого договору та в підтвердження здійснення саме яких господарських операцій складені вказані документи.

Тобто, вказані документи не є належними доказами в підтвердження здійснення господарських операцій на виконання договору підряду від 28.02.2012 № 280212, оскільки у даних документах зовсім не зазначено на виконання умов якого договору та в підтвердження здійсненням саме яких господарських операцій складені вказані документи.

Дослідженням змісту акту приймання виконаних будівельних робіт від 30.03.2012 № 84 та відомості ресурсів до акту за лютий 2012 року, судом встановлено, що у розділі «Підсумкові показники» кошторисна трудомісткість становить 64850 (том 2 звор. арк. спр. 96, арк. спр. 97-102).

Дослідженням змісту акту приймання виконаних будівельних робіт від 30.03.2012 № 84 та відомості ресурсів до акту за квітень 2012 року, судом встановлено, що у розділі «Підсумкові показники» кошторисна трудомісткість становить 35428 (том 2 звор. арк. спр. 108, арк. спр. 108-112).

Дослідженням змісту відомостей ресурсів до договірної ціни розділу II «Строительные машины и механизми» судом встановлено, що задля виконання робіт ПП «Транс-Інвестбуд» мало використовувати наступне устаткування: автомобілі бортові, грузопід`ємність до 3 тон та 5 тон; вишка телескопічна 25 метрів; гідромолот на базі екскаватора на пневмоколісному ході з об`ємами ковша 0,25 м3 и 1 м3; компресори пересувні з двигуном внутрішнього згоряння; крани на автомобільному ході, грузопід`ємність 6,3 тон; крани на гусеничному ходу, грузопід`ємність 25 тон і 16 тон; екскаватори одноковшові дизельні на пневмоколісному ході тощо (том 2 звор. арк. спр. 51, 58, 67, арк. спр. 101).

Тобто, зі змісту вказаних документів вбачається, що для виконання будівельних робіт у лютому, квітні 2012 року підрядником ПП "Транс -Інвестбуд" використовувались механізми, обладнання, транспортні засоби, та роботи виконувались особами, що були задіяні до виконання будівельних робіт, обслуговування та управління вказаними вище транспортними засобами. При цьому, виконання будівельних робіт із застосуванням вказаних механізмів обладнання, транспортних засобів потребує значної кількості штатних працівників чи залучених працівників.

Проте, позивачем з урахуванням висновків, наведених Верховним судом у постанові від 23.04.2020, до матеріалів справи не надано суду жодних доказів в підтвердження наявності у ПП "Транс -Інвестбуд" власних або орендованих транспортних засобів, працевлаштованих або найманих працівників, чи інших доказів підтвердження якими саме засобами виконувались відповідні підрядні роботи.

Представником відповідача в ході розгляду справи до матеріалів справи надано лист головного управління Держспоживслужби в Луганській області від 07.07.2020 за вихідним реєстраційним номером 01-11/3432, в якому на запит ГУ ДПС у Луганській області від 01.07.2020 за № 4697/10/12-32-08-00-29 повідомлено, що в Єдиному реєстрі для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів інформація щодо зареєстрованої сільськогосподарської (будівельної) техніки за ПП «Транс-Інвестбуд» () станом на 01.02.2012 відсутня (том 2 арк. спр. 213).

Представником відповідача в підтвердження відсутності факту придбання будівельно-монтажних робіт (послуг) ПП «Транс-Інвестбуд» у період: з 01.01.2012 по 30.04.2012 надано до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру податкових накладних (том 2 арк. спр. 214-233).

Оскільки позивачем не надано суду жодних доказів в підтвердження наявності у ПП "Транс -Інвестбуд" власних або орендованих транспортних засобів, працевлаштованих або найманих працівників за перевіряємий період, а в матеріалах справи наявні докази в підтвердження відсутності зареєстрованої сільськогосподарської (будівельної) техніки за ПП «Транс-Інвестбуд» () станом на 01.02.2012 та факту придбання будівельно-монтажних робіт (послуг) ПП «Транс-Інвестбуд» у період: з 01.01.2012 по 30.04.2012, суд дійшов висновку про неналежність та недопустимість доказів (договірна ціна №1, розрахунок №1-1, розрахунок №1-2; відомість ресурсів; розрахунку №1-4; розрахунку №1-4-2; розрахунку №6; договірна ціна №2; локальна схема; відомість ресурсів; розрахунок №1-2; відомість ресурсів до акту приймання за лютий 2012 року; розрахунок № 1-2; дефектний акт, акт приймання виконаних будівельних робіт від 30.03.2012 № 84 та відомості ресурсів до акту за лютий 2012 року, акту приймання виконаних будівельних робіт від 30.03.2012 № 84 та відомість ресурсів до акту за квітень 2012 року), наданих представником позивача в підтвердження здійснення господарських операцій за договором підряду від 28.02.2012 № 280212.

Посилання представника позивача на те, що відповідачами в ході первинного розгляду справи не надавалися документи, а саме: лист головного управління Держспоживслужби в Луганській області від 07.07.2020 та витяг з Єдиного реєстру податкових накладних, вказаним документам у постанові Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 та ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014, у зв`язку з чим ці докази надані в порушення положень Кодексу адміністративного судочинства України, судом визнаються необґрунтованими з огляду на наступне.

Оскільки Верховним Судом у постанові від 23.04.2020 зазначено, що під час нового розгляду справи суду необхідно дослідити технічну можливість ПП «Транс-Інвестбуд» виконання підрядних робіт згідно договору підряду від 28.02.2020 № 280212 з урахуванням його фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних ресурсів), проте позивачем на виконання висновків Верховного Суду до матеріалів справи не надано жодних доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем із урахуванням висновків касаційної інстанції вжито усіх можливих та належних заходів щодо надання суду доказів за лютий, квітень 2012 року в підтвердження порушень встановлених в ході перевірки, наведених у акті перевірки від 24.12.2023 № 1079/12-06/22-01/35653261, відтак лист головного управління Держспоживслужби в Луганській області від 07.07.2020 та витяг з Єдиного реєстру податкових накладних є належним та допустимими доказами в підтвердження доводів податкового органу.

Крім того, як вже зазначалось судом раніше, у вказаних документах зовсім не зазначено на виконання умов якого договору та в підтвердження здійснення саме яких господарських операцій складені вказані документи, у зв`язку з чим дані документи не містять усіх необхідних реквізитів, встановлених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" до первинних документів.

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій ПП "Транс-Інвестбуд" первинні документи в своїй сукупності не спростовують висновків податкового органу, що викладені в акті перевірки від 24.12.2013 № 1079/12-06/22-01/35653261.

Щодо посилань представника позивач на те, що на час здійснення господарських операцій його контрагент ПП "Транс-Інвестбуд" мав ліцензію, згідно якої ПП "Транс-Інвестбуд" було надано дозвіл на виконання робіт визначених у договорі підряду від 28.02.2012 №280212, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1396 «Про ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві» (далі - Постанова № 1396) (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) затверджено Порядок ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві. Установлено, що ліцензії, видані до 01.01.2008, підлягають переоформленню.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2008 N 94 «Про внесення зміни до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 5.12.2007 N 1396» установлено, що ліцензії, видані до 01.01.2008, діють до закінчення встановлених у них строків.»

Так, відповідно до пункту 12 Постанови № 1396 строк дії ліцензії становить п`ять років, а для суб`єктів будівельної діяльності, які отримують її вперше, - три роки.

Пунктом 16 Постанови № 1396 строк дії ліцензії продовжується на строк, встановлений для її отримання згідно з цим Порядком.

Отже, строк дії ліцензії становить п`ять років.

Дослідженням змісту ліцензії серії АВ № 315726, виданої Міністерством будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства України ПП "Транс-Інвестбуд", вбачається, що строк дії ліцензії спливає 25.04.2012 (том 2 арк. спр. 92).

З матеріалів справи вбачається, що ПП "Транс-Інвестбуд", у період: лютий-квітень 2012 року виконував роботи з демонтажу виробничих будівель, вивозу будівельного сміття, підготовки майданчика для ведення будівельних робіт.

В підтвердження вказаних робіт на виконання договору підряду від 28.02.2012 № 280212 представником позивача до матеріалів справи надані, зокрема, акт приймання-виконаних будівельних робіт від 30.03.2012 № 84 та відомості ресурсів до акту за лютий 2012 року, акт приймання виконаних будівельних робіт від 30.04.2012 № 2 та відомості ресурсів до акту за квітень 2012 року.

Дослідженням змісту акту приймання-виконаних будівельних робіт від 30.04.2012 № 2 та відомості ресурсів до акту за квітень 2012 року судом встановлено, що будівельні роботи за квітень 2012 року виконані підрядником - ПП "Транс-Інвестбуд" 30.04.2012, та прийнято замовником ТОВ «Метали і Полімери» 30.04.2012 (том 2 звор. бік арк. спр. 110). Тобто, даним актом підтверджується факт остаточного виконання підрядником будівельних робіт згідно договору підряду від 28.02.2012 № 280212.

Таким чином, зі змісту вказаного акту слідує, що ПП "Транс-Інвестбуд", перелічені вище будівельні роботи виконувались після закінчення строку дії ліцензії серії АВ № 315726 (25.04.2012), виданої Міністерством будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, що є порушенням пунктів 12,16 Постанови № 1396, відтак акт приймання виконаних будівельних робіт від 30.04.2012 № 2 та відомості ресурсів до акту за квітень 2012 року є неналежним та недопустимим доказом в підтвердження здійснення господарських операцій за квітень 2012 року.

Щодо посилань представника позивача стосовно відсутності обов`язку ТОВ «Метали і полімери» під час здійснення господарських операцій перевіряти наявність у ПП "Транс-Інвестбуд" необхідних основних засобів, нерухомості (власних чи орендованих), транспортних засобів(власних чи орендованих), наявність штату працюючих осіб або залучених працівників, тощо, суд зазначає таке.

Представник позивача у додаткових поясненнях та у відповіді на додаткові пояснення в підтвердження відсутності вказаного вище обов`язку посилається на правові позиції, висловлені Верховним судом у постановах: від 08.05.20018 у справі № 815/3526/17, від 08.05.2018 у справі № 814/937/15, від 27.03.2018 у справі № 826/1588/13-а.

Як вже зазначалося раніше, за наслідками розгляду справи, з рахуванням висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 про необхідність перевірки вказаних первинних документів з метою встановлення та підтвердження розкриття суті, внутрішньої сторони господарських операцій та підтвердження їх здійснення, дослідження первинних документів (договірна ціна №1, розрахунок №1-1, розрахунок №1-2; відомість ресурсів; розрахунок №1-4; розрахунок №1-4-2; розрахунку №6; договірна ціна №2; локальної схеми; відомість ресурсів; розрахунок №1-2; відомість ресурсів до акту приймання за лютий 2012 року; розрахунок № 1-2; дефектний акт, акт приймання виконаних будівельних робіт від 30.03.2012 № 84 та відомості ресурсів до акту за лютий 2012 року, акту приймання виконаних будівельних робіт від 30.04.2012 № 2 та відомості ресурсів до акту за квітень 2012 року), наданих позивачем в підтвердження виконання умов договору підряду від 28.02.2012 № 280212, суд дійшов висновку про неналежність, недопустимість цих доказів та складених у порушення положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", тому переліченими вище документами не спростовано висновків податкового органу, наведених у акті перевірки від 24.12.2013 № 1079/12-06/11-01/35653261.

Отже, судом при вирішенні даної справи з урахуванням висновків, наведених Верховним Судом у постанові від 23.04.2020, досліджено первинні документи та встановлено, що вказаними вище документами не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, відтак правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах: від 08.05.20018 у справі № 815/3526/17, від 08.05.2018 у справі № 814/937/15, від 27.03.2018 у справі № 826/1588/13-а, судом не застосовуються.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, складських приміщень, транспортних засобів, тощо, а також первинні документи, складені у відповідності до положень Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"».

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем податковий кредит з податку на додану вартість за лютий, квітень 2012 року щодо фінансово-господарських відносин з ПП "Транс-Інвестбуд" у розмірі 1 483 410,00 грн. сформовано з без вимог Податкового кодексу України, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки рішення прийнято не на користь позивача.

Керуючись статями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 серпня 2020 року.

Суддя Є.О. Кисельова