Справа № 160/1357/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2020 року Справа № 160/1357/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.,
секретаря судового засідання Туренко К.М.,
відповідача Донець О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Донець Ольги Едуардівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
04 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Донець Ольги Едуардівни, у якій позивач просить:
- визнати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Донець Ольги Едуардівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 50513279 від 27.12.2019 року протиправним та скасувати його;
- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Донець Ольгу Едуардівну здійснити державну реєстрацію права власності у формі приватної власності на житловий будинок літ. «З» тапідвал літ. «В», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 є співвласником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання від 23.02.1985 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Пахомовською Ж.М., реєстровий № 2 - 566. У складі зазначеного домоволодіння ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2012 року у справі № 2 - 3038/10, за позивачем було визнано право індивідуальної власності на житловий будинок "З" та підвал "В", які я прийняті у експлуатацію згідно рішення Виконавчого комітету Ради народних депутатів м. Нікополя № 359 від 10.06.1994 року. При зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради щодо реєстрації права власності на житловий будинок "З" та підвал "В" у складі домоволодіння АДРЕСА_1 , позивач отримав рішення № 50513279 від 27.12.2019 року, яким було відмовлено у здійсненні такої реєстрації. Вважає дане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Позивач у судове засідання не з`явився.
Відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, надавши до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що позивач в своїх позовних вимогах просить суд визнати рішення державного реєстратора про відмову в державній реєстрації прав від 27.12.2019р. № 50513279, прийнятого в результаті розгляду зави, поданої щодо реєстрації права власності на весь об`єкт нерухомості і в свою чергу зобов`язати державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності у формі приватної власності одноособово на житловий будинок літ 3 та підвал літ В, що розташовані за адресоюб АДРЕСА_1 , що свідчить про проведення реєстрації права власності окремо на складові частини єдиного об`єкту. В свою чергу, була подана заява щодо реєстрації спільної часткової власності на весь житловий будинок. Реєстрація окремих частин від єдиного об`єкту нерухомості, в даному випадку та відповідно до доданих документів була неможливою та суперечила вимогам чинного законодавством України в сфері реєстрації права власності на нерухоме майно. З урахуванням викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 04 жовтня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2012 року у справі № 2 - 3038/10, зокрема, за ОСОБА_1 було визнано право індивідіальної власності на житловий АДРЕСА_1 та на підвал "В", що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 .
25 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав заяву №37114180 про державну реєстрацію прав та їх отяжень, а саме реєстрацію права власності на житловий АДРЕСА_1 .
27 грудня 2019 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Донець Ольга Едуардівна прийняла рішення № 50513279 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 .
Так, у даному рішенні зазначено: відмовити у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ОСОБА_1 , податковий номер/серія, номер паспорта/УНЗР НОМЕР_1 /НОМЕР_3 ОСОБА_2 , податковий номер/серія, номер паспорта/УНЗР НОМЕР_2 .
Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 50513279 від 27 грудня 2019 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюється Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державній реєстрації прав відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1952-IV підлягає, зокрема, право власності.
Частиною 1 ст. 5 вказаного Закону встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV, державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ч. 1 ст. 11 Закону 1952-IV).
Статтею 18 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:
1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;
3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;
4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);
6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;
8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV від 01.07.2004, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Згідно ст. 31-1 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.
При цьому згідно прикінцевих положень Закону України від 06.10.2016 №1666-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності" до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.
Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документальною інформацією та реквізитами.
Статтею 24 Закону № 1952-IV визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.
За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Отже, як свідчать матеріали справи, після набрання законної сили ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 04 жовтня 2010 року у справі № 2 - 3038/10, якою, зокрема, за ОСОБА_1 визнано право індивідуальної власності на житловий АДРЕСА_1 та на підвал "В", що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 , позивач звернувся до державного реєстраторі із заявою для проведення державної реєстрації права власності на вказані обєкти нерухомості.

Проте, рішенням відповідача № 50513279 від 27 грудня 2019 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 .

Пунктами 35, 36Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, передбачено, щодержавна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться виключно державним реєстратором, визначеним законом, без подання заяви заявником. Державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує заяву в електронній формі з обов`язковим долученням до неї електронних копій оригіналів документів, необхідних для такої реєстрації, виготовлених шляхом сканування, або оригіналів електронних документів з обов`язковим накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються:

документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення);

технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна;

документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Згідно з п. 20 п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна, об`єкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.

Матеріали справи свідчать, що позивачем при зверненні до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Донець Ольги Едуардівни було подано:

- договір довічного утримання р/н 2-566 від 23.02.1985 р., який підтверджує його право власності на частину житлового будинку;

- акт приймання індивідуального житлового будинку в експлуатацію від 10.06.1994 р., що підтверджує факт законності побудови двоповерхового будинку літ 3 і побудови його одноособово;

- технічний паспорт від 1993 р., відповідно до якого житловий будинок має таку характеристику: житловий будинок літ А , житловий будинок літ 3, сарай Б, підвал В, сарай Е, гараж Д, вбиральня Ж, вбиральня Г, спорудження 1-6,1 та свідчить про те, що це єдиний об`єкт нерухомості, який має головну річ ( житлові будинки літ А,3) та допоміжні (складові частини літ Б,В,Е,Д,Ж,Г),

- ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетрвської області від 04.10.2010 р. у справі 2-3038/10, у якій проводиться розділ домоволодіння згідно до висновку експертизи № 1181 від 30.08.2008 р., визнається частково недійсним Договір довічного утримання р/н 2-566 від 23.02.1985 р. в частині придбання сараю Е і гаражу Д, а також визнається за позивачем право індивідуальної власності на житловий будинок 3, підвал В, а будинок А залишається в спільній сумісній власності всих співвласників. Інформація щодо права власності Позивача на інші існуючі надвірні будівлі в Ухвалі суду взагалі відсутня.

Отже, аналізуючи наведені вище приписи законодавства, а також перелік наданих позивачем документів для державної реєстрації прав на нерухоме майно, суд прийшов до висновку, що позивачем в повному обсязі було надано всі необхідні документи для державної реєстрації прав, що підтверджують виникнення права власності у відповідності з вимогами закону, у зв`язку з чим у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1

Разом з цим, суд зазнає, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Як вбачається з оскаржуваного рішення № 50513279 від 27.12.2019 року, останнє прийняте з формальних підстав, не аргументоване, не містить повного переліку причин відмови.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем всупереч норм Закону № 1952-IV та Порядку№ 1127.

При цьому, беручи до уваги обставини даної справи, зокрема формальний підхід до прийняття оскаржуваного рішення, яке не аргументоване та не містить повного переліку причин відмови, на думку суду, ефективним засобом юридичного захисту прав позивача у спірних правовідносинах є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав таїх обтяжень, прийняту 25.11.2019 року за реєстраційним номером 37114180, з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Донець Ольги Едуардівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Донець Ольги Едуардівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 50513279 від 27.12.2019 року.

Зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Донець Ольгу Едуардівну повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав таїх обтяжень, прийняту 25.11.2019 року за реєстраційним номером 37114180, з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Донець Ольги Едуардівни на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 20.07.2020 року.

Суддя В.В. Кальник