Справа № 420/3464/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3464/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: Кушнір В.М. (представник за ордером)

відповідачі:

Державна податкова служба України,

Головне управління ДПС

в Одеській області: Коліогло П.П. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Фудмаркет» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії регіонального органу Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1348471/31148353 від 09.12.2019 р., зобов`язання зареєструвати податкову накладну № 1 від 08.11.2019 р., -

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 серпня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Фудмаркет» (далі - ТОВ Фірма «Фудмаркет») до Головного управління ДПС в Одеській області(далі - ГУ ДПС в Одеській області), Державної податкової служби України (далі - ДПС України), в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії регіонального органу ГУ ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) № 1348471/31148353 від 09.12.2019 р.;

зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 08.11.2019 р. ТОВ Фірма «Фудмаркет» (), датою подання 28.11.2019р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в рамках виконання договору купівлі-продажу № 01-10-19/01 від 01.10.2019р., укладеного між позивачем та ТОВ «Трансальянс», відповідно до заявки відвантаження нафтопродуктів на адресу позивача відвантажено паливо дизельне ULSD 10РРМ об`ємом 29651 л. На підставі виставленого рахунку на оплату №1277 від 08.11.2019р. позивачем проведено оплату за товар платіжним дорученням №92 від 08.11.2019р. ТОВ «Трансальянс» згідно видаткової накладної №1503 від 08.11.2019р. зарезервовано ТОВ Фірма «Фудмаркет» паливо дизельне ULSD 10РРМ в резервуари ТОВ «Термінар Стівідорінг І К». Відповідно до договору № НП-8/11-19 від 08.11.2019р. продано ТОВ «Племзавод імені Шмідта» паливо дизельне ULSD 10РРМ об`ємом 29651 л. За наслідками правовідносин із вказаним контрагентом позивачем сформовано податкову накладну № 1 від 08.11.2019 р. та направлено до ДПС України для реєстрації в ЄРПН, проте відповідачем було зупинено їх реєстрацію. Позивач надав пояснення та копії документів щодо зазначених операцій, достатні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, проте відповідач прийняв рішення щодо відмови в її реєстрації.

Від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ЕП/7033/20 від 15.05.2020р., № 19122/20 від 18.05.2020р.), в якому в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що реєстрацію податкової накладної було зупинено та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників. Однак рішеннями Комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації ТОВ Фірма «Фудмаркет» було відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), в тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Відтак, на думку відповідачів, оскаржуване рішення є обґрунтованим.

Ухвалою від 27.04.2020 р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); призначено підготовче засідання по справі на 26.05.2020 р.

Ухвалою суду від 26.05.2020 р., яку занесено до протоколу судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 16.06.2020р.

У судовому засіданні 16.06.2020р., у зв`язку з витребуванням судом доказів по справі, оголошено перерву в судовому засіданні до 23.06.2020р.

Ухвалою суду від 23.06.2020р. призначено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 15.07.2020 р.

Ухвалою суду від 15.07.2020 р. підготовче провадження у справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.08.2020 р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача - ГУ ДПС в Одеській області позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Фірма «Фудмаркет» (65026, Одеська обл., місто Одеса, площа Катерининська, будинок 1; ) зареєстровано як юридичну особу 13.09.2000р. (запис в ЄДР: № 1 00215 від 21.10.2004р.).

Видами діяльності є: Код КВЕД 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; Код КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у.; Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Код КВЕД 47.30 Роздрібна торгівля пальним; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний).

08.11.2019р. між ТОВ Фірма «Фудмаркет» (постачальник) та ТОВ «Племзавод імені Шмідта» (покупець) укладено договір № НП-8/11-19 від 08.11.2019р. (а.с. 32-38).

ТОВ Фірма «Фудмаркет» було сформовано податкову накладну № 1 від 08.11.2019 р. (а.с. 61) та направлено для реєстрації в ЄРПН.

Позивачем отримано квитанцію з результатом оброки: документ прийнято, реєстрація зупинена (а.с. 63).

Зазначено виявлені помилки: відповідно до п. 201.16 ст.201 ПК реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК № 1 від 08.11.2019 р. в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

05.12.2019р. ТОВ Фірма «Фудмаркет» засобами електронного зв`язку направлено до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено та додано відповідні документи.

Комісією ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 1348471/31148353 від 09.12.2019 р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 08.11.2019 р. (а.с. 65).

Позивач, не погоджуючись із зазначеним рішенням податкового органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить його визнати протиправним та скасувати.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Слід зазначити, що відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями п. 20.2 ст. 20 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р. (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п.п. 14-17 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Якщо платником податку надіслано для реєстрації кілька примірників однієї податкової накладної та/або розрахунку коригування, зареєстрованими вважаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, відомості яких внесені до Реєстру, та платнику податку надіслана відповідна квитанція.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

За змістом п. 18 Порядку №1246, на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).

За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.

Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Відповідно до п. 23 постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (чинної станом на момент виникнення спірних правовідносин) комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Щодо правомірності рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області № 1348471/31148353 від 09.12.2019 р., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 01.10.2019р. між ТОВ «Трансальянс» (постачальник) та ТОВ Фірма «Фудмаркет» (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № 01-10-19/01 від 01.10.2019р., за умовами якого постачальник зобов`язується поставити нафтопродукти (паливо дизельне ULSD 10РРМ об`ємом 29651 л), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених цим договором (а.с. 24-27).

Згідно заявки ТОВ Фірма «Фудмаркет» від 08.11.2019р., адресованої ТОВ «Трансальянс», позивач просив відвантажити паливо дизельне ULSD 10РРМ об`ємом 29651 л; місце відвантаження - термінал Стівідоринг, м. Южний; місце виватаження: селище Рівне, Очаківський район, Миколаївська область (а.с. 28).

За наслідками виконання умов договору складено видаткову накладну № 103 від 08.11.2019р. (а.с. 31).

Згідно рахунку на оплату № 1277 від 08.11.2019р. ТОВ Фірма «Фудмаркет» проведено оплату за поставку нафтопродуктів згідно договору № 01-10-19/01 від 01.10.2019р., на підтвердження чого надано копію платіжного доручення № 92 від 08.11.2019р. (а.с. 30).

08.11.2019р. між ТОВ Фірма «Фудмаркет» (постачальник) та ТОВ «Племзавод імені Шмідта» (покупець) укладено договір № НП-8/11-19 від 08.11.2019р., за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити пальне (нафтопродукти) на умовах, викладених у договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується в додаткових угодах, які оформлюються на кожну окрему партію товару. До додаткової угоди у розумінні цього договору прирівнюється видаткова накладна на товар та/або акт приймання-передачі товару, підписані сторонами (а.с. 32-38).

На підтвердження факту поставки товару відповідно до умов договору № НП-8/11-19 від 08.11.2019р. надано засвідчені копії: рахунку на оплату № 76 від 08.11.2019р., видаткової накладної № 86 від 08.11.2019р., сертифікату відповідності, банківських виписок та ін. (а.с. 39-44).

З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2019 р. на адресу ТОВ «Племзавод імені Шмідта» відвантажено товар, про що складено та підписано видаткову накладну № 86 від 08.11.2019р. Також за правилом «події, що сталася раніше» було виписано податкову накладну № 1 від 08.11.2019 р.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем в електронному вигляді направлено до податкового органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію яких було зупинено разом з переліком документів, що підтверджують реальність здійснення операції та пояснень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 08.11.2019 р., підставою для його прийняття є: ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), в тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, останнє не містять зазначення конкретного переліку документів, копії яких не було надано позивачем до контролюючого органу, натомість міститься лише відмітка, що підставою для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних є ненадання позивачем сукупності документів, які, як встановлено під час судового розгляду, ним надано.

Зокрема, на підтвердження факту транспортування поставленого за умовами договору № НП-8/11-19 від 08.11.2019р. товару позивачем надано до суду засвідчені копії: договору перевезення вантажу автомобільним транспортом № 01-09 від 01.09.2019р., укладеного між ТОВ Фірма «Фудмаркет» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник), за умовами якого перевізник бере на себе зобов`язання доставляти та отримувати ввірений йому для перевезення замовником вантаж (згідно з транспортною накладною) власним транспортним засобом до пункту призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник зобов`язується своєчасно сплачувати перевізнику (а.с. 116-118).

На підтвердження факту виконання умов вищенаведеного договору позивачем надано до суду засвідчені копії: рахунку на оплату № 143 від 08.11.2019р. за надані транспортні послуги 08.11.2019р., платіжного доручення №145 від 17.12.2019р., товарно-транспортної накладної № Р86 від 08.11.2019р., товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №00000313 від 08.11.2019р., акту надання послуг №124 від 08.11.2019р., акту звірки взаєморозрахунків (а.с. 119-124).

Суд враховує, що згідно фактичних обставин справи відповідачі в обґрунтування правової позиції послались на ненадання позивачем переліку первинних документів, який наведений у вищевказаних Критеріях. Однак є цілком зрозумілим, що за різними господарськими операціями можуть складатися і різні первинні документи, а тому необхідність складання тих чи інших первинних документів та можливість їх подання податковому органу залежить перш за все від сутності господарських операцій.

Тому, стверджуючи про ненадання певних первинних документів, які зазначені у вищевказаних Критеріях, необхідно встановити, які саме первинні документи повинні складатися на підтвердження конкретних господарських операцій. Однак відповідачі при прийнятті оскаржуваних рішень такого аналізу не здійснили. Між тим, позивачем під час судового розгляду представлено всі необхідні первинні документи на підтвердження здійснення відповідних господарських операцій.

Надані позивачем до відповідача пояснення та додані документи, які також подані до суду, підтверджують реальність вищевказаних господарських операцій, за наслідками яких складено та направлено для реєстрації відповідну податкову накладну. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про юридичну дефектність поданих до контролюючого органу документів та зазначеного відповідачами не доводилось.

Таким чином, беручи до уваги те, що податкову накладну видано в межах операцій, які є об`єктом оподаткування; фактичне виконання даних операцій підтверджується матеріалами справи та в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем наведене не спростовано та не доведено зворотного; постачальник та покупець є платниками ПДВ; податкові накладні подано для реєстрації у встановлений п. 201.10 ст. 201 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкової накладної та судом не встановлено обставин, які б перешкоджали видачі податкової накладної та прийняттю рішення про її реєстрацію, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття оскаржуваного рішення, яке прийнято без врахування всіх обставин, що мали суттєве значення для оцінки реальності господарських операцій та для цілей прийняття оскаржуваних рішень, а також без врахування наведених вище норм податкового законодавства.

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення контролюючого органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на не можливість реалізації свого права або обов`язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Відтак, оскільки в порядку виконання обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачами не доведено законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, суд, виходячи з положень п.2 ч. 2 ст. 245 та ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновку про задоволення позову в цій частині шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії регіонального органу Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1348471/31148353 від 09.12.2019 р.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну ТОВ Фірма «Фудмаркет» № 1 від 08.11.2019 р. в ЄРПН, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Відтак, оскільки рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників підлягає скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 та ч. 2 ст.162 КАС України ст.201, п.п. 19, 20 Порядку № 1246, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині шляхом зобов`язання Державної податкової служби України (04053, м. Київ, площа Львівська, 8; ), зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ Фірма «Фудмаркет» податкову накладну № 1 від 08.11.2019 р. за датою її подання.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ Фірма «Фудмаркет» судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Крім того, 26.05.2020р. (вх. № 20276/20) від представника позивача до суду надійшла заява про долучення доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 102-109).

У судовому засіданні 13.08.2020р. представник позивача надав заяву про розподіл судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Авокат Кушнір В.М. представляв інтереси позивача в суді.

Судом встановлено, що 20.11.2019р. між ТОВ Фірма «Фудмаркет» (замовник) та адвокатом Кушнір В.М. укладено договір про надання правової допомоги № 20-11/2019-3, за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в повному обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (а.с. 104-106).

Згідно Додатку № 1 до вищевказаного договору, сторони дійшли згоди, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги (адвокатських послуг) становить 7000,00 грн.; оплата послуг адвоката здійснюється на умовах 100 % попередньої оплати.

На підтвердження факту виконання умов договору про надання правової допомоги № 20-11/2019-3 від 20.11.2019р. до суду надано копію акта виконаних робіт від 17.04.2020р., квитанції (а.с. 108-109).

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.3 ст. 134 КАС України).

За приписами ч.5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, враховуючи, що позовні вимоги задоволено, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Фудмаркет» (65026, Одеська обл., місто Одеса, площа Катерининська, будинок 1; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, будинок 5; ), Державної податкової служби України (04053, м.Київ, ЛЬВІВСЬКА ПЛОЩА, будинок 8; ) про визнання протиправним та скасування рішення комісії регіонального органу Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1348471/31148353 від 09.12.2019 р., зобов`язання зареєструвати податкову накладну № 1 від 08.11.2019 р., - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії регіонального органу Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.12.2019 р. № 1348471/31148353.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 08.11.2019 р. ТОВ Фірма «Фудмаркет» (), датою подання 28.11.2019р.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, будинок 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Фудмаркет» (65026, Одеська обл., місто Одеса, площа Катерининська, будинок 1; ) судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18.08.2020р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.