Справа № 640/18596/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року м. Київ № 640/18596/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про стягнення сум інфляційних збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач, Фонд), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, у якій просить суд стягнути з відповідача суму інфляційних збитків у розмірі 66404,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.03.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Свої позовні вимоги позивачем обґрунтовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо виплати позивачу гарантованої суми за вкладом у ПАТ «Дельта Банк», а тому просить стягнути з Фонду суму інфляційних витрат починаючи з 01.01.2016.

Представником відповідача подано до суду відзив на позов, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що станом на дату звернення позивача до суду право на отримання гарантованої суми вкладу є спірним та є предметом розгляду в адміністративній справі №826/531/16. У зв`язку із цим вважає, що підстави для стягнення з відповідача інфляційних витрат відсутні.

Третьою особою отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 12.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на дату розгляду справи третьої особою пояснення щодо позову чи відзиву суду не надано.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» 02.03.2015 укладено договір банківського вкладу (депозиту) №003-28552-020315, за умовами якого сума вкладу становить 5000 дол. США.

Того ж дня, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Фонду від 08.04.2015 №71 тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 до 02.09.2015 включно. Рішенням Фонду від 03.08.2016 №147 даний строк продовжено до 02.10.2015.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Рішенням Фонду від 20.02.2017 №619 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» до 04.10.2019. Рішенням Фонду від 04.04.2019 №772 продовжено процедуру ліквідації банку до 04.10.2020 включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою від 01.07.2019 щодо виплати їй гарантованої суми вкладу за договором банківського вкладу від 02.03.2015 №003-28552-020315.

У відповідь на вказану заяву Фондом направлено лист від 19.07.2019 №34-036-12538/19, яким повідомлено, що договір банківського вкладу від 02.03.2015 №003-28552-020315 визнано нікчемним, про що банком повідомлено позивача листом від 23.09.2015 №8821/834. В листі вказано про те, що третьою особою не включено інформацію про рахунок ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники АТ «Дельта Банк» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Крім того, зазначено, що наразі триває судовий розгляд адміністративної справи №826/531/16 щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми вкладу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду у м. Києві з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовної вимоги №2 від 23.06.2016, просила визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) від 02.03.2015 №003-28552-020315, які виразились у не включенні ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників на відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" від 02.03.2015 №003-28552-020315 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) за рахунок Фонду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2018 №826/531/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 05.02.2019 касаційну скаргу задоволено частково, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2019 №826/531/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США №003-28552-020315 від 02.03.2015. Зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом по договору банківського вкладу №003-28552-020315 від 02.03.2015. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Окружним адміністративним судом міста Києва 14.01.2020 видано виконавчий лист.

Станом на дату розгляду даної справи інформація про виконання судового рішення у справі №826/531/16 відсутня.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

Згідно з положеннями статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Зі змісту статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слідує, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 зазначено, що Фондом, у порушення вимог закону, у встановлені строки не здійснено виплату суми банківського вкладу у межах гарантованої суми вкладу, а тому просить стягнути з Фонду за порушення виконання грошових зобов`язань на підставі статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні витрати від суми простроченого грошового зобов`язання.

Так, статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 Цивільного кодексу України).

Згідно з нормою статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30.03.2016, за змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Разом з тим, наведена правова норма не може застосовуватися до спірних правовідносин, виходячи з наступного.

Як було зазначено вище, судовими рішеннями в адміністративній справі №826/531/16 визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США №003-28552-020315 від 02.03.2015. Зобов`язано Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом по договору банківського вкладу №003-28552-020315 від 02.03.2015.

Дане рішення набрало законної сили 29.11.2019, тобто після звернення позивача до суду із позовом щодо стягнення інфляційний витрат з Фонду.

До моменту виконання третьою особою судового рішення у справі №826/531/16 шляхом подання до Фонду додаткової інформації щодо ОСОБА_1 , як вкладника, якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом по договору банківського вкладу №003-28552-020315 від 02.03.2015, у Фонду відсутні правові підстави для здійснення такої виплати.

Як було зазначено вище, відповідно до частини 5 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Отже, загальний реєстр вкладників формується Фондом виключно на підставі Переліку вкладників або додаткової інформації, поданої Уповноваженою особою Фонду.

Фонд в силу вищезазначених норм законодавства зобов`язаний включити позивача до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду за договором банківського вкладу після подання Уповноваженою особою Фонду інформації щодо особи як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що Фондом не допущено порушення прав позивача у вигляді несвоєчасної виплати гарантованої суми вкладу, оскільки станом на дату звернення позивача до суду Уповноваженою особою Фонду не подано відповідачу додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність порушення відповідачем прав позивача станом на дату розгляду даного спору, а тому позовні вимоги про стягнення з Фонду інфляційних збитків задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення сум інфляційних збитків відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ).

Третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович адреса: б-р Дружби Народів, 38, м. Київ, 01014).

Суддя Н.М. Клименчук