Справа № 300/2468/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2468/19 пров. № А/857/4988/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.,

представника позивача Худзій Д.М.,

представника відповідача Сахмана П.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у справі № 300/2468/19 (рішення ухвалено в м. Івано-Франківську, головуючий суддя Грицюк П.П., рішення складено в повному обсязі 18.03.2020) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" до Офісу великих платників податків ДПС України, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про скасування податкового боргу в сумі 574 147, 22 грн., податкової вимоги від 03.12.2019 та податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

ТзОВ "Ґудвеллі Україна" 16.12.2019 звернулося в суд із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС України, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про скасування податкового боргу в сумі 574147,22 грн та податкової вимоги від 03.12.2019.

09.01.2020 позивач звернувся з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив суд: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № №142-52 від 03.12.2019 та скасувати 574147,22 грн податкового боргу, який визначений в податкових вимогах №142-52 від 03.12.2019, №70-52 від 01.11.2019, стягнути з державного бюджету 574147,22 грн надмірно сплаченого ПДВ та надмірно сплачених 57414,72 штрафних санкцій з ПДВ.

Ухвалою суду від 07.02.2020 об`єднано до спільного розгляду і вирішення адміністративні справи № 300/2468/19 та № 300/182/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № від 15.01.2020. Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у справі № 300/182/20 стало нарахування штрафних санкцій в сумі 57414,72 грн за несплату податкового боргу 574147,22 грн.

Ухвалою суду від 21.02.2020 об`єднано до спільного розгляду і вирішення адміністративні справи № 300/2468/19 та № 300/285/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за № від 05.02.2020. Підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у справі № 300/285/20 стало нарахування штрафних санкцій в сумі 57414,72 грн за несплату податкового боргу 574147,22 грн.

Позовні вимоги щодо предмету спору обґрунтовані тим, що податковий орган не відобразив у своєму обліку Ухвалу Івано-Франківського окружного суду від 23.11.2018, яку залишено без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019. Зокрема, податковий орган, згідно вказаних судових рішень, не відобразив у обліку про те, що за квітень-травень 2009 року податковим органом було відшкодовано платнику ПДВ у розмірі тільки 3 523 132,00 грн (а не 4 102 450,00 грн), решта суми (579 318,00 грн) залишилась невідшкодованою. 28.10.2019 Державним казначейством України Товариству з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" повернуто з бюджету 579318,00 грн бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Таким чином, у зв`язку з порушенням Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, податковий орган неправомірно обчислив податковий борг у сумі 574147,22 грн, та відповідно неправомірно виніс оскаржені податкові вимоги та податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові вимоги Офісу великих платників податків Державної податкової служби України №70-52 від 01.11.2019 та № 142-52 від 03.12.2019. Стягнуто з державного бюджету 574147 (п`ятсот сімдесят чотири тисячі сто сорок сім) гривень 22 копійки надмірно сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "Ґудвеллі Україна" податку на додану вартість та надмірно сплачених 57414 (п`ятдесят сім тисяч чотириста чотирнадцять) гривень 72 копійки штрафних санкцій з податку на додану вартість. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби України № від 15.01.2020. Визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби України № від 05.02.2020.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Офісу великих платників податків ДПС України оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Офіс великих платників податків ДПС України вказав на правомірність винесення оскаржуваних податкових вимог та податкових повідомлень рішень.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 17.12.2009 Товариство з обмеженою відповідальністю Даноша звернулося до суду з адміністративним позовом до Калуської об`єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 4 102 450 гривень.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2010 дану позовну заяву було задоволено та вирішено стягнути з державного бюджету через Головне управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Даноша заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 грн (том 1 а.с. 16-23).

Постанову залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2013 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 вересня 2015 року №К/800/50971/13. По справі 01.02.2016 виданий виконавчий лист.

08.04.2016 Калуська об`єднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області звернулася до суду із заявою про визнання виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Даноша до Калуської об`єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року в розмірі 4 102 450 гривень виконавчого листа за №2а-3408/09/0970 від 01.02.2016 таким, що не підлягає виконанню.

16.03.2018 ТОВ "Даноша змінило назву на ТОВ Ґудвеллі Україна.

Ухвалою суду від 23.11.2018 заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено частково, визнано виконавчий лист за № 2а-3408/09/0970, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.02.2016 в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Даноша до Калуської об`єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 3 523 132 грн (том 1 а.с. 24-29.

Дану ухвалу залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019.

Таким чином суд, задовольняючи частково заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначив, що за квітень-травень 2009 року з бюджету на користь позивача примусово підлягало стягненню 579 318,00 грн ПДВ.

Крім того, 28.10.2019 головним управлінням Державної казначейської служби у м. Києві позивачу повернуто з бюджету 579 318,00 грн бюджетного відшкодування з ПДВ на підставі вищезгаданих судових рішень, що підтверджено позивачем (т. 1 а.с. 13-15) та не заперечується відповідачами.

Однак, незважаючи на вищенаведене, відповідач вважав, що дана сума ПДВ відшкодована 28.10.2019 безпідставно. Тому, відповідач протиправно в податковому обліку за жовтень 2019 визначив, відшкодовану Державною казначейською службою у м. Києві суму коштів, з врахуванням переплати 5107,78 грн за вересень 2019, податковим боргом з ПДВ в сумі 574122,22 грн (579318,00 грн - 5107,78).

Так, станом на 01.11.2019, за результатами жовтня 2019, різниця між визначеним ПДВ та задекларованим і сплаченим позивачем ПДВ становила 574 122,22 грн, що підтверджується даними електронного кабінету платника (т. 1 а.с. 13-15), податковою звітністю (т. 1 а.с. 38-40) обліковою карткою платника (т. 1 а.с. 72-75).

Враховуючи наведене, відповідачем 01.11.2019 винесено податкову вимогу №70-52, якою визначено суму податкового боргу позивача в сумі 574 147,22 грн (том 1 а.с. 9).

Позивач не погоджуючись із податковими вимогами Офісу великих платників податків Державної податкової служби України №70-52 від 01.11.2019 та № 142-52 від 03.12.2019, із податковими повідомленнями - рішеннями № від 15.01.2020 та № від 05.02.2020 звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що у позивача не виникало податкового зобов`язання, тобто платник не декларував у деклараціях як податкове зобов`язання з ПДВ 574 147,22 грн, податковий орган не виносив податкового повідомлення-рішення на вказану суму, відповідно, дану суму податку не могло бути узгоджено, а тому у платника відсутній податковий борг у розумінні Податкового кодексу.

Також, дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, податковий орган неправомірно обчислив податковий борг у сумі 579 318,00 грн. та, відповідно, неправомірно 01.11.2019 виніс податкову вимогу №70-52, якою визначено суму податкового боргу позивача в сумі 574 147,22 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи

Нормами пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з п.59.5. ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, нормами податкового законодавства, що регулює спірні правовідносини, передбачено направлення платнику податків податкової вимоги в разі несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки та у випадку безперервності такого податкового боргу ПК України не передбачає направлення другої податкової вимоги, навіть за умови його збільшення чи зменшення.

З приводу визначення відповідачем боргу з податку на додану вартість в сумі 574 147,22 грн суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 підрозділу 6 Розділу III. Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який Затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, після рознесення до ІКП (інтегрована картка платника) інформації про суму відшкодування ПДВ на рахунок платника або зменшення такої суми за уточненим розрахунком, поданим до раніше поданої звітності, в ІКІІ платника зменшується залишок бюджетного відшкодування за відповідний звітний (податковий) період, а у разі його недостатності відбувається зменшення позитивного сальдо розрахунків платника з бюджетом в календарній черговості його виникнення, при відсутності позитивного сальдо виникає податковий борг.

Як встановлено судом, у обліку податкового органу виник податковий борг, так як податковий орган обліковував, що позивачу здійснено відшкодування бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за квітень, травень 2009 в розмірі 4 102 450 грн в повному обсязі в добровільному порядку за рахунок отримання 3 935 502 грн в рахунок погашення заборгованості по бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість облігацій внутрішньої державної позики, 83 954 гривень на поточний рахунок, 82 994 грн за рахунок зменшення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень та травень 2009 року, згідно з податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 29.06.2010.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно п. 2 підрозділу 1 Розділу VII. Даного Порядку, первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є: ухвала суду про відкриття провадження; ухвала про забезпечення позову; ухвала суду про відкриття апеляційного провадження; ухвала суду про відкриття касаційного провадження; ухвала суду касаційної інстанції про зупинення виконання рішення; рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція. Верховний Суд України).

До первинних показників належать такі дані первинних документів: учасники процесу; номер та дата ухвали про відкриття провадження; номер та дата ухвали про забезпечення позову; номер та дата рішення суду, прийнятого по суті; сума позову: сума, визначена рішенням суду, що набрало законної сили.

Таким чином, як вірно встановлено судом, податковий орган не відобразив у своєму обліку ухвалу Івано-Франківського окружного суду від 23.11.2018, яку залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року.

Зокрема, податковий орган за результатами вказаних судових рішень не відобразив у обліку, що за квітень-травень 2009 року податковим органом було відшкодовано платнику ПДВ у розмірі тільки 3 523 132,00 грн (а не 4 102 450,00 грн.), а решта суми (579 318,00 грн) залишилась невідшкодованою.

Судом вірно встановлено, що у позивача не виникало податкового зобов`язання, тобто платник не декларував у деклараціях як податкове зобов`язання з ПДВ 574 147,22 грн, податковий орган не виносив податкового повідомлення-рішення на вказану суму, тому дану суму податку не могло бути узгоджено.

Відтак, на переконання колегії суддів у платника відсутній податковий борг у розумінні Податкового кодексу.

Таким чином, у зв`язку з порушенням Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, податковий орган неправомірно обчислив податковий борг у сумі 579 318,00 грн. та, відповідно, неправомірно 01.11.2019 виніс податкову вимогу №70-52, якою визначено суму податкового боргу позивача в сумі 574 147,22 грн.

З огляду на вищенаведене, відповідачем протиправно винесено податкову вимогу №142-52 від 03.12.2019, якою визначено аналогічну суму податкового боргу позивача по декларації за жовтень 2019 в розмірі 574 147,22 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що винесені Офісом великих платників податків Державної податкової служби України податкові вимоги №70-52 від 01.11.2019 та №142-52 від 03.12.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

Вимога позивача щодо скасування податкового боргу не є самостійною та відповідно вже вирішена судом шляхом визнання протиправними та скасування відповідних податкових вимог №70-52 від 01.11.2019 та №142-52 від 03.12.2019, якими визначено такий податковий борг.

Щодо вимог про стягнення з державного бюджету 574147,22 грн надмірно сплаченого ПДВ та надмірно сплачених 57414,72 грн штрафних санкцій з ПДВ, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що помилково сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.

Згідно із підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, пунктом 43.1 статті 43 ПК України встановлено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (пункт 43.2 статті 43 ПК України).

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (пункт 43.6 статті 43 ПК України).

З огляду на відсутність податкового боргу позивача в розмірі 574 147,22 грн, визнання протиправними та скасування вищевказаних податкових вимог №70-52 від 01.11.2019 та №142-52 від 03.12.2019, якими визначено такий податковий борг, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо необхідності стягнення з державного бюджету надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість в розмірі 574147,22 грн та 57414,72 грн штрафних санкцій.

Щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 15.01.2020 та № від 05.02.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем проведено камеральну перевірку порушення правил сплати (перерахування) податку на додану вартість ТОВ "Ґудвеллі Україна" за вересень 2019, за результатами якої складено акт №326/28-10-52-08/32464900 від 24.12.2019 (т. 2 а.с. 10-11).

Відповідно до акту камеральної податкової перевірки податковим органом визначено, що платником порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з ПДВ згідно Податкової декларації з ПДВ за вересень 2019 в розмірі 574 147,22 грн.

На підставі даного акту перевірки, податковим повідомленням-рішенням Офісу великих платників податків Державної податкової служби України № від 15.01.2020 відповідача зобов`язано сплатити штраф в розмірі 57414,2 грн (т. 2 а.с. 8).

Крім того, відповідно до акту камеральної податкової перевірки №20/28-10-52-08/32464900 від 15.01.2020 податковим органом визначено, що платником порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з ПДВ згідно Податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019 в розмірі 574 147,22 грн (т. 3 а.с.10-11).

На підставі даного акту перевірки, податковим повідомленням-рішенням Офісу великих платників податків Державної податкової служби України № від 05.02.2020 відповідача зобов`язано сплатити штраф в розмірі 57414,2 грн (т. 3 а.с. 7).

Згідно з пунктами 76.1 та 76.2 статті 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 3 п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

В той же час, згідно з пп. 14.1.39 і 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, штрафна (фінансова) санкція, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є складовою грошового зобов`язання, яке, у свою чергу визначається у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу.

Пунктом 58.1 ст. 58, п. 86.8 ст. 86 ПК України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), - тобто, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вищевказані податкові повідомлення-рішення № від 15.01.2020 та № від 05.02.2020 стосуються застосування податковим органом штрафу за порушення позивачем терміну сплати податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 574 147,22 грн.

Разом з тим, протиправність визначення податкового боргу в розмірі 574 147,22 грн відповідачем, встановлено судом попередньо.

Таким чином, вище вказані податкові повідомлення-рішення № від 15.01.2020 та № від 05.02.2020 є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводи апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовують і підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у справі № 300/2468/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. Я. Качмар
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 18.08.2020