Справа № 380/2312/20
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2312/20
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

18 серпня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В. Я.

секретар судових засідань Тронка О.В.

розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові заяву Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про закриття провадження у справі за позовом Громадської організації (надалі ГО) «Інститут політичних технологій» до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ГО «Інститут політичних технологій» звернулась із позовом до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо ненадання орендарю адміністративної послуги «Надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень» за результатом розгляду звернення про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта №2-571/АП-2302 від 03.01.2020 у встановленому порядку та терміні;

- визнати адміністративну послугу «Надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень» на здійснення невід`ємних поліпшень об`єкта, який знаходиться за адресою: площа Ринок, 7, м. Львів, площею 26,7 м2 (6-1, 6-2, 6-3) фактично наданою за принципом мовчазної згоди;

- надати Громадській організації «Інститут політичних технологій» право на виконання робіт на здійснення невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень об`єкта, який знаходиться за адресою: площа Ринок, 7, м. Львів, площею 26,7 м2 (6-1, 6-2, 6-3).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку ЛМР і Виконавчим комітетом ЛМР не дотримано вимог Закону України «Про адміністративні послуги» та не надано ГО «Інститут політичних технологій» відповіді щодо розгляду заяви про одержання дозволу на здійснення поліпшень нежитлових приміщень, в межах Інформаційної картки такої адміністративної послуги. Водночас, позивач зазначає, що ненадання відповіді відповідачами необхідно розглядати як мовчазну згоду, а відтак, просить надати ГО дозвіл на здійснення покращень орендованого приміщення для змоги належного користування цим майном.

Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради подало заяву про закриття провадження у справі. Дана заява мотивована тим, що характер, суть та спрямованість заявлених вимог стосуються реалізації орендарем його права на здійснення поліпшень орендованого майна, які потребують згоди орендодавця. Відтак, продовжується у заяві, в даних правовідносинах згадане управління виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона господарського договору.

Вирішуючи заяву суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

ГО «Інститут політичних технологій» орендує в Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради нежитлові приміщення (адреса: пл.Ринок, 7, м.Львів, площа: 26,7 м2), що підтверджується договором оренди №Г-11732-19 від 27.03.2019.

03.01.2020 позивач звернувся із заявою до начальника Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із проханням про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого організацією нежитлових приміщень.

Управлінням комунальної власності Львівської міської ради відповіді позивачу надано не було.

Дослідивши наведені у заяві доводи про закриття провадження у справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Відповідно до частин другої та третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 3 жовтня 2019 року № 157-IX з наступними змінами та доповненнями.

Як вбачається зі змісту договору оренди №Г-11732-19 від 27.03.2019 року об`єкт оренди перебуває у комунальній власності.

Абзацом першим частини 4 ст.21 згаданого Закону, передбачено, що орендар може звернутися з клопотанням про отримання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, якщо за розрахунками орендаря, підтвердженими висновком будівельної експертизи, його прогнозовані витрати на ремонт об`єкта оренди, за виключенням його витрат на виконання ремонтних робіт, що були зараховані згідно з частиною другою цієї статті, становитимуть не менш як 25 відсотків ринкової вартості об`єкта оренди, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна станом на будь-яку дату поточного року.

Згідно абзацу третього цієї ж частини, рішення про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень комунального майна приймає представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи в порядку, встановленому відповідним представницьким органом місцевого самоврядування.

При визначенні юрисдикції цієї справи судом враховано характер спірних правовідносин, на захист яких прав, свобод та інтересів спрямоване звернення позивача.

З обсягу обґрунтування, наведеного позивачем на підтвердження стверджуваного порушення права, з характеру, суті та спрямованості заявлених вимог видно, що позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління з огляду на не розгляд заяви позивача про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень об`єктів комунальної власності м. Львова та як наслідок просить застосувати правило мовчазної згоди в публічних відносинах.

Отже, якщо узагальнити зміст та характер вимог ГО «Інститут політичних технологій», об`єкти власності, на які спрямовані ці вимоги, обраний спосіб захисту права та правову природу спірних правовідносин, у поєднанні з визначеними законодавством повноваженнями відповідачів, які ті здійснили та/чи мала здійснити з об`єктами комунальної власності як власники, то всі ці правові явища, які виникли у зв`язку з ініціативою позивача здійснити невід`ємні поліпшення, охоплюються поняттям «оренди комунального майна», під яким з юридичної точки зору розуміється майнова угода між суб`єктами господарювання, змістом якої є оплатна, частково сплатна або безоплатна передача комунального майна в користування.

Викладене дає підстави для висновку, що оскільки обраний позивачем спосіб захисту прав належить до сфери правовідносин з оренди комунального майна, то цей спір не є публічно-правовим, а відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства.

З огляду на характер спірних відносин справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а пред`явлення позову, у тому числі, до суб`єкта владних повноважень, не змінює правової природи юридичного спору та в цьому випадку не є підставою для вирішення його в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Абзацом 1 частини 1 статті 239 КАС України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За викладених обставин, суд вважає, що подана відповідачем заява підлягає до задоволення, а провадження у справі належить закрити з підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, роз`яснивши позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Враховуючи те, що позивачем не було подано клопотання про повернення сплаченого судового збору, в силу положень ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, з наступними змінами та доповненнями, суд позбавлений правових підстав для вирішення питання повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 20, 29, 238, 248, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

заяву Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради подало заяву про закриття провадження у справі за позовом Громадської організації (надалі ГО) «Інститут політичних технологій» до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Громадської організації (надалі ГО) «Інститут політичних технологій» до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Я.Мартинюк