Справа № 420/5970/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 420/5970/19

адміністративне провадження № К/9901/7328/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року по справі № 420/5970/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування припису та постанов, -

У С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2019 року адвокат Нан Д.М., який представляє інтереси ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис від 28 травня 2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 18 червня 2019 року № 485/19 по справі про адміністративне правопорушення передбаченого частиною дев`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200,00 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 18 червня 2019 року № 486/19 по справі про адміністративне правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 20 листопада 2019 року позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року, апеляційну скаргу адвоката Нана Д.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року - задоволено.

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року - задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року - змінено, виключивши з його мотивувальної частини висновок, що ОСОБА_1 фактично провела реконструкцію квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року - залишено без змін.

На зазначені судові рішення відповідач подав касаційну скаргу, яка зареєстрована у Верховному Суді 16 березня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2020 року касаційна скарга залишена без руху. Надано Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору та виправленої касаційної скарги із зазначенням: які саме норми матеріального права чи порушення норм процесуального права неправильно застосовано судом (судами) у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 02 квітня 2020 року до 16 липня 2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», (далі - Закон №731-IX), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, законодавцем встановлено обмеження строку наданого відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 02 квітня 2020 року до 16 липня 2020 року), зокрема на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, який закінчується через 20 днів після набрання чинності Законом України №731-IX від 18 червня 2020 року. Враховуючи, що Закон України №731-IX набрав чинності 17 липня 2020 року, строк виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі №420/5970/19 закінчився 06 серпня 2020 року.

Абзацом другим пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України встановлено, що суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Так, заявником надано до суду платіжне доручення від 01 квітня 2020 року за №90, відповідно до якого відповідачем сплачений судовий за подання касаційної скарги в розмірі 4 610,40 грн.

Також у виправленій касаційній скарзі заявник зазначив, що оскаржує судові рішення у цій справі з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Тобто, відповідач усунув недоліки касаційної скарги в частині дотримання її форми, передбаченої статтею 330 КАС України, а саме: зазначив підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 328 цього Кодексу підстав (пункт 4 частина друга статті 330 КАС України), надав документ про сплату судового збору (частина четверта статті 330 КАС України).

Водночас, Верховний Суд, залишаючи касаційну скаргу без руху, в ухвалі від 24 березня 2020 року зазначив, що заявник не зазначив підстави оскарження, не надав документ про сплату судового збору, а також не виклав підстави, передбачені статтею 328 КАС України.

Посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, відповідач зазначив, що суд апеляційної інстанції в цій справі не врахував висновки щодо повноважень заступника начальника управління на складання постанови, викладені у рішеннях судів апеляційних інстанцій по справах №№522/1992/17, 521/6158/17, 815/1540/14.

Колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Отже, обставини, які виклав відповідач як підставу касаційного оскарження не відповідають пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, позаяк висновки, викладені у судових рішення, ухвалених судами апеляційної інстанції не є тими висновками, неврахування яких у щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, є підставою для касаційного оскарження рішення.

Покликаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідач зазначив, що суди при ухваленні рішень по цій справі не обґрунтували свої доводи стосовно невідповідності звернення, тоді ця норма передбачає, що підставою касаційного оскарження є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не викладені у касаційній скарзі передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Оскільки заяви про продовження строку із зазначення причини неможливості виконати вимоги ухвали про усунення недоліків касаційної скарги, що зумовлена обмеженнями, впровадженими карантином від скаржника не надходило, то відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України наслідком не викладення у касаційній скарзі, передбачених КАС України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, є повернення касаційної скарги.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 18 червня 2020 року №731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року по справі № 420/5970/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування припису та постанов - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя А.І. Рибачук

Суддя Т.Г. Стрелець