Справа № 280/2546/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 серпня 2020 року Справа № 280/2546/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний 158-Б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ідентифікаційний код юридичної особи в ), яка полягає у відмові перерахувати пенсію ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням прийняття в якості пільгового стажу за списком №1 наступні періоди роботи Позивача:

- з 21 вересня 1977 року по 30 квітня 1979 року та з 13 жовтня 1981 року по 29 вересня 1987 року робота у Дніпровському РССУ Укрцветмерремонт;

- з 03 лютого 1988 року по 05 квітня 1990 року робота у ЗСУ №3 треста "Дніпродомноремонт" списком №1;

- з 31 липня 1999 року робота у Запорізькому титаномагнієвому комбінаті Запоріжжя;

- з 12 квітня 2001 року по 26 лютого 2002 року робота у ЗСУ №1 ВАТ "Дніпродомноремонт";

- з 27 лютого 2002 року по 23 липня 2002 року робота у ВАТ БМУ "Запоріжстальбуд-1";

- з 14 вересня 2009 року по 24 травня 2011 року робота у ВАТ БМУ "Запоріжстальбуд-1".

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику осіб), а справу призначено до розгляду на 30 червня 2020 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що з 26 січня 2016 року здобув право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 26 січня 2016 року. Вважає, що відповідачем не враховано у повному обсязі пільговий стаж роботи позивача за списком №1, а також не враховано його заробітну плату за час роботи за списком №1. Крім того, вважає, що Пенсійним фондом для обчислення пенсії позивача не враховано (або неправильно враховано) заробітну плату за 60 календарних місяців роботи за період з 01 лютого 1993 року по 31 січня 1998 року. Вказує, що 14 лютого 2020 року позивач звернувся із з`явою від 12 лютого 2020 року до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зарахування до пільгового стажу періодів роботи за списком №1 при перерахунку пенсії, врахування для обчислення пенсії заробітної плати за 60 календарних місяців роботи за період з 01 лютого 1993 року по 31 січня 1998 року. Зазначає, що листом №1890-1268/Г-02/8-0800/20 від 17 березня 2020 року відповідач фактично відмовив у задоволені заяви від 12 лютого 2020 року.

Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№29704 від 25 червня 2020 року), відповідно до якого зазначено, що до пільгового стажу позивача зараховано періоди, відповідно до довідок, уточнюючих пільговий стаж роботи з урахуванням фактично відпрацьованого часу у шкідливих умовах праці. Вважає, що пільговий стаж та заробітну плату позивача обчислено вірно, згідно наданих документів та у відповідності до діючого законодавства, тому для задоволення позовних вимог немає законних підстав.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою від 12 лютого 2020 року, в якій просив:

1. При перерахунку пенсії прийняти в якості пільгового стажу за списком №1 наступні періоди роботи:

- з 21 вересня 1977 року по 30 квітня 1979 року та з 13 жовтня 1981 року по 29 вересня 1987 року робота у Дніпровському РССУ Укрцветмерремонт;

- з 03 лютого 1988 року по 05 квітня 1990 року робота у ЗСУ №3 треста «Дніпродомноремонт» за

списком №1;

- з 31 липня 1999 року робота у Запорізькому титано-магнієвому комбінаті м. Запоріжжя;

- з 12 квітня 2001 року по 26 лютого 2002 року робота у ЗСУ №1 ВАТ «Дніпродомноремонт»;

- з 27 лютого 2002 року по 23 липня 2002 року робота у ВАТ БМУ «Запоріжстальбуд-1»;

- з 14 вересня 2009 року по 24 травня 2011 року робота у ВАТ БМУ «Запоріжстальбуд-1»;

2. Витребувати у вищезазначених підприємств, в яких працював ОСОБА_1 , за даними трудової книжки, або, у разі їх припинення - у відповідній архівній установі довідки про заробітну плату для нарахування пенсії.

3. Врахувати для обчислення пенсії заробітну плату ОСОБА_1 за 60 календарних місяців роботи за період з 01 лютого 1993 року по 31 січня 1998 року.

ГУ ПФУ в Запорізькій області листом від 17 березня 2020 року №1890-1268/Г-02/8-0800/20 повідомило позивача, що до страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно наданих позивачем документів.

Вважаючи такі дії протиправними та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ІІ відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом встановлено, що згідно Протоколу №2252 від 14 січня 2016 року ОСОБА_1 з 01 грудня 2015 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із зарахуванням в якості пільгового стажу за списком №1.

Таким чином, спірним питанням є не зарахування пенсійним фондом періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо періодів роботи позивача з 21 вересня 1977 року по 30 квітня 1979 року та з 13 жовтня 1981 року по 29 вересня 1987 року робота у Дніпровському РССУ Укрцветмерремонт судом встановлено наступне.

Відповідно до пункту 1 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383) цей Порядок регулює застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

З копій сторінок трудової книжки НОМЕР_2 від 28 вересня 1977 року судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 21 вересня 1977 року по 30 квітня 1979 року та з 13 жовтня 1981 року по 29 вересня 1987 року працював у Дніпровському РССУ Укрцветмерремонт. У період з 21 вересня 1977 року по 30 квітня 1979 року позивач працював на посаді слюсаря-ремонтника.

Відповідно до постанови Ради міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року вказана посада віднесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (пункт 22 «а» Розділу ІХ Список №2).

Щодо періоду роботи 13 жовтня 1981 року по 29 вересня 1987 року суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія уточнюючої довідки №57, видана ПрАТ «СДРССУ», згідно якої ОСОБА_1 у період з 13 жовтня 1981 року по 29 вересня 1987 року працював на посаді слюсаря з ремонту металургійного обладнання, яка віднесена до Списку №2.

Отже, враховуючи вищевикладене суд зазначає про безпідставність вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зробити перерахунок пенсії з урахуванням прийняття, в якості пільгового стажу за списком №1 періодів роботи з 21 вересня 1977 року по 30 квітня 1979 року та з 13 жовтня 1981 року по 29 вересня 1987 року робота у Дніпровському РССУ Укрцветмерремонт.

Щодо періодів роботи позивача з 03 лютого 1988 року по 05 квітня 1990 року у ЗСУ №3 треста "Дніпродомноремонт" суд зазначає наступне.

З копій сторінок трудової книжки НОМЕР_2 від 28 вересня 1977 року судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 03 лютого 1988 року по 05 квітня 1990 року працював у ЗСУ №3 треста "Дніпродомноремонт" на посаді газорізчика.

Суд зазначає, що вказана посада не передбачена Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до постанови №1173 від 22 серпня 1956 року вказана посада віднесена до Списку №2 (пункт 22 «а» Розділу ІХ Список №2).

Отже, в цій частині позовні вимоги також є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням прийняття в якості пільгового стажу за списком №1 період роботи позивача з 31 липня 1999 року робота у Запорізькому титано-магнієвому комбінаті суд зазначає наступне.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії №136 від 25 квітня 2015 року судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у Запорізькому титано-магнієвому комбінаті у період з 09 липня 1999 року по 24 вересня 1999 року на посаді, професії «печові з відновлення і дистиляції титану та рідкісних металів», що передбачені Списком №1.

Суд звертає увагу, що відповідачем вже зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи позивача у Запорізькому титано-магнієвому комбінаті з 09 липня 1999 року по 23 вересня 1999 року, що підтверджується матеріалами пенсійної справи. Отже в цій частині позов також не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням прийняття в якості пільгового стажу за списком №1 період роботи позивача з 12 квітня 2001 року по 26 лютого 2002 року робота у ЗСУ №1 ВАТ "Дніпродомноремонт" суд зазначає наступне.

Пунктом 6 Порядку №383 встановлено, що працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

За правилами пункту 7 Порядку №383 у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Цей же порядок застосовується при обчисленні пільгового стажу працівників, зазначених у пункті 6 цього Порядку.

Судом встановлено, що відповідно до довідки ДП Запорізьке спеціалізоване управління № 1 по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ «Дніпродомнаремонт» від 29 квітня 2015 року №12 ОСОБА_1 в період з 12 квітня 2001 року по 26 лютого 2002 року працював електрогазозварювальником занятим ремонтом обладнання доменних, мартеновських печей та інших металургійних агрегатів комбіната «Запоріжсталь» на дільницях діючого виробництва, що передбачено Списком № 1, розділ 2, розділ 3, затвердженим постановою КМУ від 11 березня 1994 року № 162.

Відповідно до довідки ДП Запорізьке спеціалізоване управління № 1 по ремонту металургійних печей та устаткування ВАТ «Дніпродомнаремонт» від 29 квітня 2015 року №11, позивач, згідно табелів обліку робочого часу у важких і шкідливих умовах праці, фактично відпрацював у шкідливих умовах праці по Списку № 1 - 162 робочих дні.

Відповідач зазначає, що за вказаних обставин ним до пільгового стажу позивача за Списком № 1 зараховано період роботи з 12 квітня 2001 року по 25 листопада 2001 року.

Суд зазначає, що оскільки, в період з 12 квітня 2001 року по 26 лютого 2002 року позивач працював у спеціалізованому підприємстві, тому до пільгового стажу для обчислення пенсії зараховуються періоди роботи із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками.

Суд вважає обґрунтованими та правомірними дії пенсійного фонду стосовно обчислення пільгового стажу позивача з урахуванням табелів обліку робочого часу у важких і шкідливих умовах праці.

Враховуючи викладене в цій частині позовні вимоги також є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням прийняття в якості пільгового стажу за списком №1 періоди роботи позивача з 27 лютого 2002 року по 23 липня 2002 року робота у ВАТ БМУ "Запоріжстальбуд-1"; з 14 вересня 2009 року по 24 травня 2011 року робота у ВАТ БМУ "Запоріжстальбуд-1" суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки ПАТ «Будівельно - монтажне управління «Запоріжстальбуд - 1» від 03 червня 2013 року № 66, позивач в період роботи з 27 лютого 2002 року по 23 липня 2002 року працював електрогазозварювальником, з 14 вересня 2009 року по 24 травня 2011 року - електрозварювальником ручного зварювання занятим ремонтом обладнання доменних, мартеновських печей та інших металургійних агрегатів комбіната «Запоріжсталь» на дільницях діючого виробництва, що передбачено Списком № 1, затвердженим постановою КМУ від 11 березня 1994 року № 162, постановою КМУ № 36 від 16 січня 2003 року.

Відповідач зазначає, що з урахуванням фактично відпрацьованого часу у шкідливих умовах праці до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 зараховано період роботи з 05 березня 2002 року по 18 травня 2002 року та з 14 вересня 2009 року по 02 січня 2011 року.

Оскільки, в період з 27 лютого 2002 року по 23 липня 2002 року, з 14 вересня 2009 року по 24 травня 2011 року позивач працював у спеціалізованому підприємстві, тому, відповідно до пунктів 6, 7 Порядку №383 до пільгового стажу для обчислення пенсії зараховуються періоди роботи із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно та обгрунтовано розраховано пільговий стаж позивача з урахуванням виписки із карток по обліку робочого часу, отже в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Стосовно тверджень позивача про відсутність дій пенсійного органу спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, суд зазначає, що такі дії відповідача є його правом (пункт 7 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20 серпня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов