Справа № 825/2191/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2191/18 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Сорочка Є.О.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні індексації пенсії відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язання відповідача провести індексацію його пенсії відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та виплачувати індексовану відповідно до пп. 1-1 п.1 даного Порядку пенсію із врахуванням раніше виплачених сум, стягнувши індексацію за період з січня 2015 року по квітень 2018 року включно в сумі 19 954,00 грн. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 року, відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2020 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні індексації пенсії за віком відповідно до Закону України від 03.07.1991 року №1282-XІI «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 нарахування індексації пенсії за віком, з січня 2015 року по квітень 2018 року включно, відповідно до Закону України від 03.07.1991 року №1282-XІI «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із обов`язковим відновленням обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком, та виплатити суму недоотриманої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 23.05.2014 року перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області (правонаступник Прилуцького ОУПФУ) та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.02.2018 року позивач звернувся до Прилуцького ОУПФУ із заявою про проведення індексації (перерахунок, підвищення) його пенсії відповідно до вимог діючого законодавства; надання йому відомостей про щомісячний розмір пенсії, виплаченої йому з часу її призначення у травні 2014 року по даний час; надання йому детального розрахуноку отримуваної ним пенсії із зазначенням всіх даних та показників, які впливають на визначення її розміру.

Листом від 16.03.2018 року за №52/10/Д-3 Управління повідомило позивачу, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється виходячи з фіксованих сум індексації.

02.04.2018 року позивач звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області зі скаргою, в якій просив задовольнити останню та дати Прилуцькому об`єднаному управлінню пенсійного фонду України розпорядження про здійснення індексації ( підвищення) пенсії позивача відповідно до вимог законодавства.

Листом від 23.04.2018 року за №2645/02/Д-12 ГУПФУ в Чернігівській області підтримало позицію Прилуцького ОУПФУ та зазначило, що за документами пенсійної справи індексація пенсії ОСОБА_1 здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Частиною 1 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Індексація грошових доходів населення в розумінні цього закону це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення (стаття 1).

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині 1 цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Законом України від 24.12.2015 року №911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до статті 4 Закону №1282-ХІІ, згідно яких, поріг індексації підвищено зі 101% до 103%, в зв`язку із чим з 01.01.2016 індексація грошових доходів населення проводиться в разі коли, величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%.

Згідно приписів статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок № 1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Пунктом 5 Порядку №1078 (в редакції, що застосовувалася до 01.12.2015 року) передбачено, що в разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку (в редакції, що застосовувалась з 01.12.2015 року) сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Крім того зазначається, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Згідно пункту 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101% (в редакції, чинній до 01.01.2016) та в розмірі 103% (в редакції, чинній після 01.01.2016). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в цьому пункті.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Даним Законом внормовано індексацію пенсій шляхом проведення перерахунку раніше призначених пенсій.

При цьому, передбачено проведення індексації до 11.10.2017 року - відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, а з 11.10.2017 року - відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 23.05.2014 року перебуває на обліку в Управлінні та відповідно до пункту 10-1 Порядку №1078 йому було встановлено базовий місяць підвищення пенсії для індексації квітень 2014 року. У зв`язку із наведеним, у період з 01.05.2014 року по 30.06.2014 року пенсія ОСОБА_1 не індексувалась.

З 01.07.2014 року розпочато індексацію пенсії відповідно до Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078, а саме:

- у період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року розмір пенсії за віком позивача становив 1531,78 грн., у тому числі 36,06 грн. - індексація.

- у період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року розмір пенсії за віком позивача становив 1546,02 грн., у тому числі 50,30 грн. - індексація;

- у листопаді 2014 року розмір пенсії позивача склав 1582,08 грн., у тому числі індексація - 86,36 грн.;

- у період з 01.12.2014 року по розмір пенсії позивача становить 1607,70 грн., в тому числі фіксований розмір індексації пенсії (з грудня 2014 року по серпень 2015 року - 111,98 грн., з вересня 2015 року по квітень 2016 року - 105,73 грн., з травня 2016 року по листопад 2016 року - 102,93 грн., з грудня 2016 року по квітень 2017 року - 97,08 грн., з травня 2017 року по вересень 2017 року - 93,83 грн. та з жовтня 2017 року по лютий 2018 року - 39,95 грн.).

Вказані обставини свідчать про те, що розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 не збільшувався за рахунок сум індексації, нарахованих саме наростаючим підсумком, починаючи з січня 2015 року.

Судом першої інстанції вірно зазначено, і з таким погоджується колегія суддів, що прожитковий мінімум для непрацездатних осіб упродовж січня 2015 року - вересня 2017 року змінювався, а тому підвищення прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб (у період з 01.01.2015 року по 01.10.2017 року) відбувалося у вересні 2015 року, травні та грудні 2016 року, у травні 2017 року, а перевищення величиною індексу споживчих цін порогу індексації - у січні-травні, вересні, листопаді 2015 року (понад 101%), у квітні 2016 року (понад 103%), виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року №80-VІІІ (далі - Закон №80-VІІІ), прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становив: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня 2015 року - 1074 гривні.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року №928-VІІІ (далі - Закон №928-VІІІ), прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня 2016 року - 1130 гривень, з 1 грудня 2016 року - 1247 гривень.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року №1801-VIII, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Індекс споживчих цін згідно з офіційно оприлюдненими даними в газеті "Урядовий кур`єр" становив:

- у 2015 році - січень - 103,1, лютий - 105,3, березень - 110,8, квітень - 114,0, травень - 102,2, червень - 100,4, липень - 99,0, серпень - 99,2, вересень - 102,9; жовтень - 98,7; листопад - 102,0; грудень - 100,7;

- у 2016 році - січень - 100,9; лютий - 99,6; березень - 101,0; квітень - 103,5, травень -100,1, червень - 99,8, липень - 99,9, серпень - 99,7, вересень - 101,8, жовтень - 102,8, листопад - 101,8, грудень - 100,9;

- у 2017 році (по 01.10.2017) - січень - 101,1; лютий - 101,0; березень - 101,8; квітень - 100,9, травень -101,3, червень - 101,6, липень - 100,2, серпень - 99,9, вересень - 102,0.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, з урахуванням чинного до 15.03.2018 року законодавства, мало відбуватися збільшення фактично виплаченої позивачу пенсії за рахунок сум індексації наростаючим підсумком у межах відповідного прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, так як показники індексів споживчих цін, принаймні, до 01.01.2016 року неодноразово перевищували визначений Порядком №1078 поріг індексації, і, крім того, постійно збільшувався розмір прожиткового мінімуму.

Водночас, з наявних у справі даних про нарахування і виплату пенсії позивачу вбачається, що з січня 2015 року фактичного підвищення виплачуваного позивачу розміру пенсії не відбулося. Відповідачем фактично було зупинено нарахування індексації пенсії позивача наростаючим підсумком з січня 2015 року і у подальшому нараховувалась індексація в сталому розмірі, а саме в сумах 111,98 грн.,105,73 грн., 102,93 грн., 97,08 грн., 93,83 грн. та 39,95 грн. щомісячно, що прямо суперечить положенням статей 2 та 4 Закону України від 03.07.1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» та пунктам 1-1 та 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, а також пункту 4 цього Порядку (у редакції, що діяла до 15.03.2018 року).

Колегія суддів зазначає, що пункт 9 розділу "Прикінцеві положення" Закону №80-VІІІ, яким встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошовий доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, не може розглядатися, як підстава для припинення з 01.01.2015 року нарахування індексації із застосуванням приросту індексу споживчих цін та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, оскільки будь-яких застережень щодо припинення з 01.01.2015 року індексації виплат не містить.

Закон №2148-VIII, яким змінено редакцію частини другої статті 42 Закону №1058-IV не встановлює жодних обмежень в нарахуванні індексації пенсії жодній категорії пенсіонерів, та не визначає особливого порядку нарахування індексації пенсій.

В даному випадку внаслідок припинення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсії ОСОБА_1 наростаючим підсумком із врахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виходячи з базового місяця квітень 2014 року, та зміни базового місяця із квітня 2014 року на травень 2016 року, було значно зменшено розмір пенсії позивача, а відтак і порушено його гарантоване право на належний соціальний захист.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що такі дії відповідача не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушують права та законні інтереси особи, які підлягають судовому захисту, як шляхом визнання відповідних дій протиправними, так і шляхом покладення на відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату індексації пенсії позивачу, з січня 2015 року по квітень 2018 року включно відповідно до Закону України від 03.07.1991 №1282-XI «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із обов`язковим відновленням обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком.

Водночас, колегія суддів вважає також вірним висновок суду першої інстанції про те, що проведення індексації пенсії та визначення її розміру в грошовому еквіваленті є повноваженнями територіального пенсійного органу, на обліку в якому знаходиться пенсіонер, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком у спосіб нарахування та виплати позивачу суми недоотриманої пенсії за період з січня 2015 року по квітень 2018 року.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

Є.О. Сорочко