Справа № 360/2734/20
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2734/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 03 червня 2020 року № 4166/2020 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку, з врахуванням періодів роботи на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» учнем підземного електрослюсаря з 22.09.1980 по 23.04.1981, учнем підземного гірничого очисного вибою, з 13.06.1983 по 15.06.1983, а також з врахуванням періоду проходження курсів УКК м. Стаханова гірничих очисного вибою з відривом від виробництва з 16.06.1983 по 08.09.1983, періоду роботи на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» підземним гірничим очисного вибою з повним робочим днем під землею з 09.09.1983 по 06.08.1986 з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 29.05.2020 (а.с.1-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 29.05.2020 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах по Списку № 1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV. Для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 зі зниженням віку ОСОБА_1 відповідачу були надані наступні документи: копія паспорта серія НОМЕР_1 , виданого Сєвєродонецьким MB УМВС України в Луганській області; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; трудова книжка серія НОМЕР_2 від 22.09.1980; копія диплома про навчання НОМЕР_3 від 23.07.1980 року; копія військового квитка серія НОМЕР_4 . Відповідачем 03.06.2020 на підставі статті 45, 114 Закону України № 1058 було винесено рішення №4166/2020 ( ОСОБА_1 ) про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за заявою від 29.05.2020 в зв`язку з відсутністю на день звернення у ОСОБА_1 необхідного пільгового стажу. Згідно трудової книжки серія НОМЕР_2 від 22.09.1980 та без надання уточнюючих довідок відповідач не може зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: - з 22.09.1980 по 23.04.1981 та з 13.06.1983 по 15.06.1983 - учень підземного електрослюсаря, учень підземного гірничого очисного вибою на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля». Для підтвердження спеціального стажу відповідачу необхідна уточнююча довідка щодо підтвердження спеціального стажу з: 16.06.1983 по 08.09.1983 - курси УКК гірничих очисного вибою з відривом від виробництва, оскільки в цей період була відсутня робота під землею; з 09.09.1983 по 06.08.1986 - підземний гірничий очисного вибою з повним робочим днем під землею на шахті «Голубівуська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля», оскільки відсутня уточнююча довідка про підтвердження спеціального трудового стажу». Відповідач витребувати будь-які додаткові документи на шахті «Голубівуська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» не має можливості, так як шаха «Голубівуська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» знаходиться на окупованій території.

09.07.2020 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, до якої окрім копій паспорту, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, трудової книжки, диплому про навчання, військового квитка також були подані: оригінал довідки «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.06.2020 року № 1, видану підприємством «Центруголь»; оригінал довідки про перейменування шахти «Голубівської» від 16.06.2020 року №2 видану підприємством «Центруголь»; оригінал довідки про заробітну плату/дохід/суми грошового забезпечення від 16.06.2020 №3 видану підприємством «Центруголь»; оригінал довідки від 16.06.2020 року № 4 видану підприємством «Центруголь».

Листом від 13.07.2020 № 63-84/Р-02/8-1216/20 відповідач повідомив, про те, що вищевказані довідки видані підприємствами неіснуючого територіального утворення, не є документами та не мають юридичної сили.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, до канцелярії суду надав відзив від 06.08.2020 №1216-06-8/3522, в якому заперечував щодо вказаного позову (а.с.56-61). В обґрунтування відзиву зазначив, що 29.05.2020 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах по списку №1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для призначення пенсії позивачем до заяви про призначення пенсії було надано: трудова книжка серії НОМЕР_5 від 22.09.1980 року заповнення; паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий 23.05.2000; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру від НОМЕР_6 ; копія диплома про навчання НОМЕР_3 від 23.07.1980; довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; копія військового квитка НОМЕР_7 . Дослідивши надані документи, управлінням було прийнято рішення від 03.06.2020 №4166/2020 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за списком №1 за заявою від 29.05.2020, у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу. 09.07.2020 на адресу управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області надійшла заява невстановленого Законом зразка ОСОБА_1 від 09.07.2019 (вх.№84/Р-1216-20 від 09.07.2020) про призначення пенсії. До заяви були додані довідки, які видані підприємствами неіснуючого територіального утворення, тому не є документами. Заява ОСОБА_1 від 09.07.2019 (вх.№84/Р-1216-20 від 09.07.2020) про призначення пенсії була розглянута як звернення, будь-яке рішення з приводу її розгляду управлінням не приймалось. Листом від 13.07.2020 (вих.№63-84/Р-02/8-1216/20) ОСОБА_1 управлінням було надано обґрунтовану відповідь на заяву.

Відповідач також зазначив, що позивачем було надано до управління трудову книжку серії НОМЕР_5 від 22.09.1980, при дослідженні якої встановлено, що записи за період з 22.09.1980 по 23.04.1981 та з 13.06.1983 по 15.06.1983 - учнем підземного електрослюсаря, учнем підземного гірничого очисного вибою на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» не містять інформацію про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах, за якою тарифною ставкою проводилась оплата праці за час навчання в підземних умовах. Відповідно до записів у трудовій книжці позивача за період з 16.06.1983 по 08.09.1983 позивач був направлений на курси УКК гірничих очисного вибою з відривом від виробництва, вказаний період неможливо зарахувати до пільгового стажу позивача оскільки в цей період була відсутня робота під землею, що суперечить п. 2 Порядку № 383. Оскільки в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутня інформація про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах, за якою тарифною ставкою проводилась оплата праці за час навчання в підземних умовах, відповідно тільки одна трудова книжка не може слугувати підтвердженням спеціального стажу за цей період, необхідна уточнююча довідка щодо підтвердження спеціального стажу з 16.06.1983 по 08.09.1983 - курси УКК гірничих очисного вибою з відривом від виробництва, оскільки в цей період була відсутня робота під землею, з 09.09.1983 по 06.08.1986 - підземний гірничий очисного вибою з повним робочим днем під землею на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля», оскільки відсутня уточнююча довідка про підтвердження спеціального трудового стажу, що суперечить п. 10 Порядку № 383. Отже, як вказує відповідач, подача додаткових документів, при зверненні за призначенням пенсії на пільгових умовах є обов`язковою.

Враховуючи викладене, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.31).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23.05.2000 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (а.с.6-8).

29.05.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах по списку №1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав пакет документів. Вказану заяву зареєстровано за №4166 (а.с.37, зворотній бік а.с.37).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 03.06.2020 за №4166/2020 на підставі ст.45, 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу (а.с.9-11).

З вищевказаного рішення вбачається, що згідно трудової книжки НОМЕР_5 від 22.09.1980 та без надання уточнюючих довідок неможливо зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 22.09.1980 по 23.04.1981, та з 13.06.1983 по 15.06.1983 - учень підземного електрослюсаря, учень підземного гірничого очисного вибою на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля». В трудовій книжці ОСОБА_1 відсутня інформація про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах, за якою тарифною ставкою проводилась оплата праці за час навчання в підземних умовах, відповідно тільки одна трудова книжка не може слугувати підтвердженням спеціального стажу за цей період, необхідна уточнююча довідка щодо підтвердження спеціального стажу з 16.06.1983 по 08.09.1983 - курси УКК гірничих очисного вибою з відривом від виробництва, оскільки в цей період була відсутня робота під землею, з 09.09.1983 по 06.08.1986 - підземний гірничий очисного вибою з повним робочим днем під землею на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля», оскільки відсутня уточнююча довідка про підтвердження спеціального трудового стажу. Підприємство, на якому працював заявник, на цей час розміщуються на окупованій території. У зв`язку з зазначеним витребувати будь-які додаткові документи з цих підприємств у управління відсутня можливість. Згідно наданих документів та даних в реєстрі застрахованих осіб страховий стаж ОСОБА_1 становить 41 рік 11 місяців 7днів, пільговий стаж не підтверджено передбаченими законодавством документами.

З наданого відповідачем витягу підсистеми призначення та виплати пенсії вбачається, що повний страховий стаж позивача складає 41 рік 11 місяців 7 днів (а.с.38).

09.07.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою в довільній формі про призначення пенсії, до якої у якості додатків долучив довідки, які видані на тимчасово окупованій території підприємства «Центроуголь» (а.с.12).

На вказану заяву позивача від 09.07.2020 відповідачем надано відповідь на звернення від 13.07.2020 №63-84/Р-02/8-1216/20, в якому вказав, що надані довідки не є документами та не мають юридичної сили, а тому не можуть служити підставою для зарахування пільгового стажу періодів роботи з 22.09.1980 по 23.04.1981, з 13.06.1983 по 15.06.1983 на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля», з 16.06.1983 по 08.09.1983 курси УКК гірничих очисного вибою та з 09.09.1983 по 06.08.1986 на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» для визначення права на пенсію за віком за Списком №1 (а.с.18-20).

Позивач не погодився з рішенням управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 03.06.2020 за №4166/2020, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзив та пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з абзацом 4 частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, серед іншого: пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком (пункт 1 частина перша статті 9 Закону № 1058-IV).

Згідно абзацу 2 частини 4 статті 26 Закону № 1058-IV, наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

-заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

-заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

-органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV 2. На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах працівникам.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Оскільки період роботи позивача охоплюється до впровадження системи персоніфікованого обліку, тому зарахування страхового стажу за такий період необхідно проводити на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким законом є Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», згідно статті 62 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно в дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за №1173, і який був діючим до 26.01.1991 року, розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи» передбачав, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).

Крім того, Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10, що діяв до 11.03.1994, Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, що діяв до 16.01.2003, Список №1 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, що діяв до 24.06.2016 та Список №1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 за №461, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах. Таким чином, професії позивача, за якими він працював, - віднесені до Списку №1.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи в трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Дослідженням трудової книжки позивача серії НОМЕР_5 від 22.09.1980 встановлено, що у ній наявні всі необхідні записи щодо роботи позивача та проходження навчання за періоди: з 22.09.1980 по 23.04.1981, з 13.06.1983 по 15.06.1983, з 16.06.1983 по 08.09.1983 та з 09.09.1983 по 06.08.1986 на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобудку вугілля «Стахановвугілля» учнем підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею, учнем підземного гірноробочого очисного вибою з повним робочим днем під землею, підземним гірничим очисного вибою (а.с.21-22).

Крім того, позивачем на підтвердження пільгового стажу роботи за вказані періоди окрім трудової книжки, надано уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підприємства «Центруголь» від 16.06.2020 №1, яка видана на непідконтрольній українській владі території (а.с.13-14). Вказана довідка містить в собі всю інформацію, необхідну територіальному органу Пенсійного фонду України для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Враховуючи викладене, в трудовій книжці наявні записи стосовно періодів роботи позивача і ці записи проведені організаціями, в яких працював позивач в цей період, жодних неправильних чи неточних записів про періоди роботи у трудовій книжці позивача судом не встановлено.

Отже, періоди страхового стажу позивача з 22.09.1980 по 23.04.1981, з 13.06.1983 по 15.06.1983, з 16.06.1983 по 08.09.1983 та з 09.09.1983 по 06.08.1986 необхідно зарахувати до пільгового.

Доводи відповідача про те, що документи, в тому числі уточнюючи довідки про періоди роботи, які видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення антитерористичної операції є недійсними і не створюють правових наслідків, а тому не можуть бути враховані при призначенні пенсії, суд не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частиною першою статті 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до частин другої та третьої статті 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємство здійснювало господарську діяльність, перебувало під контролем української влади, і таке підприємство було утворено відповідно до законодавства України.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus V. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer V. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики.

При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96).

Отже, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92).

Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

Таким чином, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Отже, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на соціальне забезпечення не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо призначення пенсії.

Таким чином суд враховує, що відомості вказані в уточнюючих довідках, у трудовій книжці позивача є достатніми для зарахування спірного періоду до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що прийняте відповідачем рішення від 03.06.2020 №4166/2020 про відмову в призначенні пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи: на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» учнем підземного електрослюсаря з 22.09.1980 по 23.04.1981, учнем підземного гірничого очисного вибою з 13.06.1983 по 15.06.1983, а також з врахуванням періоду проходження курсів УКК м. Стаханова гірничих очисного вибою з відривом від виробництва з 16.06.1983 по 08.09.1983, періоду роботи на шахті «Голубівська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Стахановвугілля» підземним гірничим очисного вибою з повним робочим днем під землею з 09.09.1983 по 06.08.1986.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та перерахунку пенсії для чого приймає відповідне рішення.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, та з урахуванням дискреційних повноважень Пенсійного органу на прийняття рішення, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі заявлених позовних вимог та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.05.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, суд зазначає, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем рішення від 03.06.2020 №4166/2020, а не з діями, вчиненими останнім з метою виконання своїх функцій та повноважень, самі по собі дії відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією від 14.07.2020 №88 (а.с.5).

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до приписів частин першої, третьої статті 139 КАС України судовий збір у розмірі 420,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 03 червня 2020 року №4166/2020 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) періоди роботи: з 22.09.1980 по 23.04.1981 учнем підземного електрослюсаря на шахті «Голубівська» Стаханівського виробничого об`єднання» по видобудку вугілля «Стахановвугілля», з 13.06.1983 по 15.06.1983 учнем підземного гірника очисного забою на шахті «Голубівська» Стаханівського виробничого об`єднання» по видобудку вугілля «Стахановвугілля», з 16.06.1983 по 08.09.1983 проходив курси УКК в м.Стаханів, з 09.09.1983 по 06.08.1986 підземним гірничим очисного вибою на шахті «Голубівська» Стаханівського виробничого об`єднання» по видобудку вугілля «Стахановвугілля».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 29 травня 2020 року, зареєстровану за №4166, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова