Справа № 933/515/20
Суддя: Щербак Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 933/515/20 р.
Номер провадження № 2-а/933/8/20 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Осадчої Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області та начальника СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції Шеремета Максима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАА № 170587 від 26 червня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він 26 червня 2020 року , об 11годині 35 хвилин , керуючи транспортним засобом Fiat ,д.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Центральній смт.Олександрівка у напрямку с.Петрівка Перша . Біля входу до «Критого ринку» він зупинив автомобіль на правій стороні вулиці з метою здійснення посадки пасажира - його дружини ОСОБА_2 та завантаження вантажу - м`ясної продукції, яку дружина реалізовувала на ринку. Зупинку у дозволеному місці - на лівому узбіччі неможливо було здійснити через відсутність вільних місць . Зупинка відбувалася не більше 5 хвилин. Проте інспектором у постанові зазначено ,що водій здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу одночасно, що на думку позивача неможливо, бо «зупинка» та «стоянка» мають різні значення та обов`язкові ознаки й не можуть здійснюватися одночасно.

07 липня 2020 року позивачем отримано постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу. Позивач вважає, що постанову винесено безпідставно з порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Зокрема, права , передбачені ст.268 КУпАП йому не роз`яснювалися; відсутні фактичні докази вчинення адміністративного правопорушення(із зазначеним у постанові відеозаписом позивача не ознайомлено. На підставі викладеного просить скасувати зазначену постанову.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 09 липня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Позивачем усунуто зазначені в ухвалі суду недоліки у встановлені строки.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 07 серпня 2020 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій підтримав викладені у позові обставини та наполягав на задоволенні позову, просив розглянути справу у його відсутності.

Відзив на адміністративний позов у встановлений судом строк не надано, тому, враховуючи положення п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що 26 червня 2020 року об 11-35 год. в смт. Олександрівка Олександрівського району Донецької області , вул. Центральній, начальником СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції Шереметом Максимом Сергійовичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 170587, у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. У постанові зазначено, що 26 червня 2020 року об 11-35 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Fiat ,д.н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено»,чим порушив п.8.1 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративно-правова відповідальність настає у випадках перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

П.п. 8.1 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4 ПДР передбачено, що дорожні знаки поділяються на групи. Зокрема в частині "в" виділена група "заборонні знаки", які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.35 "Стоянку заборонено" розділу 33 Правил дорожнього руху визначає, що забороняється стоянка усіх транспортних засобів.

З постанови ж вбачається ,що ОСОБА_1 здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено».

Відповідно до підпункту 3.34 пункту 33.3 "заборонні знаки" розділу 33 ПДР України - "Зупинку заборонено", дорожній знак 3.34 забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Отже,при складанні постанови посадовою особою зазначено дії правопорушника,що не відповідають вимогам дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено».

Крім того, пунктом 1.10 ПДР визначено такі поняття:

- «зупинка» - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

-«стоянка» - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

З огляду на викладене,у постанові зазначено одночасне виконання дій позивачем щодо стоянки та зупинки транспортного засобу,що не узгоджується з визначеними у ПДР поняттях цих дій ,і також відсутні докази щодо тривалості припинення руху ОСОБА_1 .

Жодного підтвердження, що позивач стояв у зоні дії знаку 3.35 протягом часу більше 5 хвилин, суду не надано.

Згідно з вимогами статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частини першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП,завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому, виявлене правопорушення має бути зафіксовано у будь-який спосіб, передбачений статтею 251 КУпАП, зокрема, фото або відеозаписом. Відсутність фото чи відеозапису або будь-якого іншого доказу не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Всупереч ст. 245 КУпАП, відповідач не вжив заходів для повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення по даній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Викладені обставини вказують на необ`єктивний та формальний підхід відповідача до винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.3ст.70 КАС України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідачами не наведено жодного доказу правомірності прийнятої ним постанови ані в судовому засіданні ані шляхом подання відзиву.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» зроблено лише позначку «відеозапис». При чому сам відеозапис суду не наданий.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а.

Всупереч даним вимогам, жодного доказу в обґрунтування законності винесеної постанови та накладення штрафу не було в наявності та не долучено до матеріалів справи.

Доказів того, що порушник під час винесення постанови визнавав факт порушення ним Правил дорожнього руху, в справі також немає.

Будь-яких інших доказів, які підтверджують наявність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП , відповідачем не надано, відзив на позовну заяву не подавався. Інформація щодо наявності свідків події, які могли ствердити або спростувати доводи по справі, також відсутня.

Згідно зі ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому ,на підставі викладеного, позов підлягає задоволенню, постанова серії БАА № 170587 від 26 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Частиною другою статті 222 КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З наведеної вище норми слідує, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є відповідний Орган в особі конкретної посадової особи. Отже, інспектори патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені, а тому не є належними відповідачами за позовами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відтак, позовні вимоги до начальника СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції Шеремета Максима Сергійовича задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 247, 255, 258, 268, 279, 283, 285, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст.ст. 9, 10, 72, 77, 243-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії БАА № 170587 від 26 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень,- скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на сплату судового збору у розмірі 840(вісімсот сорок ) гривень 80 копійок.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції Шеремета Максима Сергійовича відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Олександрівське ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області,місцезнаходження : смт.Олександрівка Олександрівського району Донецької області,вул.Самарська,21.

Начальник СРПП Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області майор поліції Шеремет Максим Сергійович,місцезнаходження : смт.Олександрівка Олександрівського району Донецької області,вул.Самарська,21.

Суддя Ю.В.Щербак