Справа № 804/1471/15
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року

м. Київ

справа №804/1471/15

адміністративне провадження №К/9901/22509/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стрелець Т.Г., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» (далі - Уповноважена особа Фонду, Фонд, ПАТ «Актабанк» відповідно) Куліша Віктора Миколайовича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2019 року (прийняту судом у складі: головуючого судді Шлай А.В., суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду Приходько Юлії Вікторівни, Фонду, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду Приходько Юлії Вікторівни, Фонду щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу «Універсальний» № В20-207557/Т від 05.08.2014 року;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду Приходько Юлію Вікторівну та Фонд здійснити відповідні дії для включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Актабанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за Договором банківського вкладу «Універсальний» № В20-207557/Т від 05.08.2014 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 24 березня 2015 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду Приходько Юлії Вікторівни щодо невизнання укладеного 05.08.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Актабанк» договору банківського вкладу «УНІВЕРСАЛЬНИЙ» № В20-207557/Т нікчемним.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції зазначив, що в уповноваженої особи було достатньо підстав для визнання правочину нікчемним. Однак, уповноваженою особою в порушення вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не було визнано договір банківського вкладу «УНІВЕРСАЛЬНИЙ» № В20-207557/Т від 05.08.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Актабанк» нікчемним. Тому суд відповідно до статі 11 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду Приходько Юлії Вікторівни щодо невизнання укладеного 05.08.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Актабанк» договору банківського вкладу «УНІВЕРСАЛЬНИЙ» № В20-207557/Т нікчемним.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 02 липня 2019 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнав протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язав Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», яка має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції, зазначив, що позивач, уклавши договір банківського вкладу, набув статусу вкладника ПАТ «АКТАБАНК» у розумінні статті 2 Закону 4452-VI. Жодна з наведених у статті 38 Законом № 4452-VI підстав, за наявності яких договір, який був укладений між позивачем та Банком у 2014 році, міг би бути визнаний нікчемним, Уповноваженою особою Фонду не зазначена.

Отже, відповідачем не доведено наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

09 серпня 2019 року Уповноважена особа Фонду звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У скарзі посилається на те, що відбулося, так зване, «дроблення» вкладів, розмір яких значно перевищував гарантовану Фондом суму відшкодування. Наслідком укладення таких договорів банківських вкладів від 05 серпня 2014 року стало неправомірне збільшення суми відшкодування від Фонду.

Отже, договір банківського вкладу позивача надав окремому вкладнику ( ОСОБА_2 ) можливість неправомірно збільшити суму відшкодування від Фонду.

У відзиві на касаційну скаргу Фонд просить задовольнити її.

Позивач у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 серпня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Рибачук А.І., Стеценко С.Г., касаційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження.

У зв`язку з відпусткою судді Стеценка С.Г. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18 серпня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року № 1504/0/78-20 здійснено за допомогою автоматизованої системи заміну цього судді та визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Рибачук А.І., Стрелець Т.Г.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

05 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «АКТАБАНК» укладений договір банківського вкладу «УНІВЕРСАЛЬНИЙ» № В20-207557/Т, відповідно до якого, Вкладник передає, а Банк приймає грошові кошти в сумі 150 000,00 грн терміном на 3 місяці з 05.08.2014 по 05.11.2014 включно під 13 % річних. Днем надходження вкладу у Банк є 05.08.2014. Для внесення суми вкладу Банк відкриває Вкладнику (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 . Також 05.08.2014 на підставі заяви ОСОБА_2 від 05.08.2014 № 1500/13, на депозитний рахунок № НОМЕР_1 по договору № В20-207557/Т від 05.08.2014, були зараховані кошти в сумі 150 000,00 грн, які надійшли з депозитного рахунку № НОМЕР_2 по договору № В20-207422/Т від 04.08.2014, що підтверджується меморіальний ордером № 121669 від 05.08.2014 та платіжним дорученням № 121669 від 05.08.2014. На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 №576 «Про віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 прийнято рішення № 90, яким розпочата процедура виведення ПАТ «АКТАБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому з 17.09.2014 по 17.12.2014 тимчасової адміністрації та призначення Приходько Юлію Вікторівну уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКТАБАНК» (місцезнаходження: вул. Шевченка, 53, м. Дніпропетровськ, 49000, Україна; ; МФО 307394). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.12.2014 № 144 продовжено тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКТАБАНК» на один місяць по 17.01.2015 включно. Повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «АКТАБАНК» Приходько Юлії Вікторівни також були продовжені до 17.01.2015 включно. З 26.12.2014 ПАТ «АКТАБАНК» почав здійснювати виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився у період з 18 вересня по 15 грудня 2014 року включно, а також продовжуються виплати коштів вкладникам за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився раніше, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів здійснювалися через установи ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». При звернені до ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» позивачу стало відомо, що її не включено до реєстру вкладників, який формує та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноважена особа Фонду. У зв`язку з чим, позивач звернулась з письмовими заявами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКТАБАНК» Приходько Ю.В. та до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушиліна К.М. про надання пояснень про причини відсутності даних в реєстрі вкладників за договором банківського вкладу, строк дії якого закінчився у період з 18 вересня по 15 грудня 2014 року включно та з проханням включити її до вказаного реєстру, оскільки строк дії договору банківського вкладу закінчився 05.11.2014 (заяви від 26.12.2014 та 12.01.2015), однак відповіді на подані заяви позивачем отримано не було.

15 січня 2015 року Постановою Правління Національного банку України від № 19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Приходько Юлію Вікторівну строком на 1 рік з 16.01.2015 по 15.01.2016 включно.

19 січня 2015 року позивач звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Приходько Юлії Вікторівни із заявами, в яких просила включити її до переліку (реєстру) вкладників ПАТ «АКТАБАНК», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та виплатити їй гарантовану суму відшкодування за вкладом, однак відповіді на подані заяви позивачем отримано не було.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом №4452-VI.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з положеннями статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, на дату прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 16.09.2014 № 576 «Про віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку ОСОБА_1 , відкритому відповідно до укладеного з банком договору банківського вкладу від 05 серпня 2014 року №В20-207557/Т, знаходились грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн. Ці кошти були залучені відповідно до меморіального ордеру від 05.08.2014 № 121669 та платіжного доручення від 05.08.2014 №121669.

Відповідно до положень статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Викладене свідчить про те, що уповноважена особа наділена правом перевіряти правочини на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

При цьому, із приписів статті 38 Закону № 4452-VI слідує, що перевірка правочинів уповноваженою особою здійснюється саме протягом дії тимчасової адміністрації, разом з тим, після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноважена особа зобов`язана протягом трьох днів скласти відповідні переліки вкладників, які мають/не мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, в тому числі і з урахуванням результатів проведеної нею перевірки. Разом з тим, правом на повідомлення осіб про нікчемність правочинів уповноважена особа наділена і протягом здійснення ліквідації.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14), в редакції, чинній з 11.11.2014, банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити, зокрема направлення до Фонду файлів із: переліком вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону; переліком осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку; переліком осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що ще не виконане.

Пунктом 3 розділу ІІІ Положення № 14 визначено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

При цьому як пунктом шостим розділу ІІ, так і пунктом шостим розділу ІІІ Положення № 14 надано право уповноваженій особі і під час здійснення тимчасової адміністрації, і на стадії ліквідації банку подавати до Фонду зміни/додаткову інформацію стосовно вкладників.

Таким чином, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа зобов`язана направити до Фонду три переліки вкладників відповідно до пункту 8 розділу ІІ Положення № 14, які в подальшому перевіряються Фондом на предмет вірності їх складення, при цьому протягом цього часу уповноважена особа також здійснює перевірку правочинів на предмет їх нікчемності, приймає відповідні рішення про виявлення таких фактів і повідомляє про це сторін правочину.

Протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноважена особа зобов`язана сформувати та подати до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Тобто, увесь масив вкладників - фізичних осіб зі спливом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку має бути віднесений до відповідного переліку, який передбачений Законом № 4452-VI та Положенням №14, при цьому уповноважена особа за наявності відповідних правових підстав протягом усього часу ліквідації може вносити відповідну додаткову інформацію стосовно вкладників.

Разом з тим, в даному випадку уповноваженою особою фактично було проігноровано вказані приписи закону.

Протоколом засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.12.2014 №250/4 Фондом було погоджено пропозицію уповноваженої особи щодо тимчасового блокування коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «АКТАБАНК» згідно з переліком та зобов`язано відділ організації виплат Фонду відобразити блокування у файлах «D» і «Z» Узагальненої бази даних Фонду. Вказані заходи були вчинені з метою недопущення протиправного відшкодування коштів за вкладами.

Доказів віднесення позивача до будь-якого з переліків, визначених відповідно до вищенаведених правових норм, зі спливом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку відповідачами ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції надано не було, як і не було надано доказів виявлення нікчемного правочину відповідно до приписів статті 38 Закону №4452-VI та повідомлення про вказані обставини позивача.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що уповноваженою особою не приймалося рішення щодо нікчемності правочину неплатоспроможного банку, передбаченого частинною третьою статті 38 Закону №4452-VI, та не встановлено, що саме договір банківського вкладу між позивачем та банком має ознаки нікчемного правочину. Позивач не повідомлявся, у зв`язку з чим його не включено до списку на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Разом з тим, уповноважена особа зобов`язана була віднести позивача як вкладника ПАТ «АКТАБАНК» до одного із визначених законом переліків вкладників, у разі якщо вважала, що відповідний правочин є нікчемним, із обов`язковим зазначенням конкретного пункту частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, якою визначено вичерпний перелік підстав нікчемності правочинів.

В касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду посилається на те, що підставою для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання грошового відшкодування від Фонду є встановлення уповноваженою особою факту дроблення вкладу ОСОБА_2 .

Проте спеціальна підстава для визнання нікчемними договорів, які відповідають умовній категорії «договори дроблення», з`явилася 12.08.2015 одночасно з набранням чинності Законом України від 16.07.2015 №629-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» (далі - Закон № 629-VIII).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини виникли до доповнення частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI пунктом 9, у зв`язку з чим, застосування відповідачем посилань на наявність факту «дроблення вкладу» з боку позивача є безпідставним.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Отже, законодавство чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачало обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом за договором банківського рахунку. При цьому і положення статті 2 Закону №4452-VI визначали, що вкладом вважаються кошти, які надійшли до банку як безпосередньо від вкладника, так і для нього. Вказане свідчить про помилковість висновків скаржника, що залучення коштів на рахунок від іншої особи свідчить про відсутність підстав вважати останні вкладом.

За таких обставин, операція з перерахування коштів на рахунок позивача не належить до правочинів, передбачених частиною другою статті 38 Закону №4452-VI, які можуть бути перевірені уповноваженою особою на предмет їх нікчемності та як наслідок визнані нікчемними.

Жодних доказів того, що при укладенні типового договору банківського вкладу позивач отримав певні переваги порівняно з іншими клієнтами банку відповідачами надано не було.

Таким чином, з матеріалів справи видно, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «АКТАБАНК» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_1 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «АКТАБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.

Відтак, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача. як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду.

Подібна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341- 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» залишити без задоволення, а постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.І. Рибачук

Т.Г. Стрелець