Справа № 420/3527/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3527/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області (вул..Центральна,буд.21, с.Новоборисівка, Великомихайлівський район, Одеська область, 67121) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в якому простить:

визнати бездіяльність Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відведення щодо передачі у власність земельної ділянки розміром 1,0419га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 протиправною;

зобов`язати Новоборисівську сільську раду Великомихайлівського району Одеської області розглянути на найближчому засіданні Новоборисівської сільської ради заяву ОСОБА_1 про надання йому дозвіл на розробку проекту відведення щодо передачі у власність земельної ділянки розміром 1,0419га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі договору купівлі продажу від 10 квітня 2007р., серії ВЕЕ №727319, посвідченого державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області, ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі загальною площею 1357,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Даний факт підтверджується витягом з державного реєстру правочинів від 10.04.2007р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.05.2007р. №14432444. Відповідно до технічного паспорту та викопіювання із публічної кадастрової карти України, вищевказане нерухоме майно розміщене на земельній ділянці розміром 1,0419 га. на території Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. 03.03.2020р. позивач звернувся до Новоборисівської сільської ради із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки розміром 1,0419га за адресою: АДРЕСА_2 , Однак на час звернення до суду вказана заява не була розглянута відповідачем, та рішення не було надане позивачу чим порушено вимоги Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 29.04.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Суд зазначає, що під час карантину, встановленого постановою Кабінетом Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", строки, визначені КАС України продовжуються на строк дії карантину. У зв`язку із чим, справа розглянута 20.08.2020 року.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

На підставі договору купівлі продажу від 10 квітня 2007р., серії ВЕЕ №727319, посвідченого державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області, ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі загальною площею 1357,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Даний факт підтверджується витягом з державного реєстру правочинів від 10.04.2007р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.05.2007р. №14432444.

Відповідно до технічного паспорту та викопіювання із публічної кадастрової карти України, вищевказане нерухоме майно розміщене на земельній ділянці розміром 1,0419 га. на території Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області.

03.03.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Новоборисівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо передачі йому у власність земельної ділянки розміром 1,0419га за адресою: АДРЕСА_2 . До заяви додано Копію паспорту, ІПН та графічні матеріали.

На час звернення до суду з відповідним позовом, 24.04.2020р. заяву доказів розгляду заяви позивача та прийняття відповідного рішення суду не надано.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з наступного.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України.

Згідно зі статтею 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (пункт «б», частина 1 статті 81 Земельного кодексу України).

За змістом положень статті 122 Земельного кодексу України вирішення питань стосовно передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Приписами частини 2 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 3 статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, наведені норми права дають підстави для висновку про те, що за наслідками розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування зобов`язаний прийняти одне із таких рішень: або надати такий дозвіл або відмовити у його наданні.

Тобто, за наслідками розгляду такого питання уповноважений орган приймає відповідний розпорядчий документ, який є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

В той же час, клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яке подане 03.03.2020 року, враховуючи приписи частини 3статті 123 Земельного кодексу України, мало бути розглянуто у місячний строк, тобто не пізніше 03.03.2020 року. Однак, всупереч вимогам зазначеної норми відповідачем не розглянуто клопотання позивача у визначений строк.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутність належним чином оформленого рішення Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Вказаний правовий висновок кореспондується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року №806/2208/17.

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відведення щодо передачі у власність земельної ділянки розміром 1,0419га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 підлягають задоволенню.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині 3 статті 123 Земельним кодексом України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З огляду на зазначене, підлягає задоволенню і вимога позивача про зобов`язання Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області розглянути на найближчому засіданні Новоборисівської сільської ради заяву ОСОБА_1 про надання йому дозвіл на розробку проекту відведення щодо передачі у власність земельної ділянки розміром 1,0419га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 , з огляду на таке.

Згідно частинами 1, 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції Українивизначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області (вул..Центральна,буд.21, с.Новоборисівка, Великомихайлівський район, Одеська область, 67121, ) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області (вул..Центральна,буд.21, с.Новоборисівка, Великомихайлівський район, Одеська область, 67121, ) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту відведення щодо передачі у власність земельної ділянки розміром 1,0419га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 протиправною.

Зобов`язати Новоборисівську сільську раду Великомихайлівського району Одеської області (вул..Центральна,буд.21, с.Новоборисівка, Великомихайлівський район, Одеська область, 67121, ) розглянути на найближчому засіданні Новоборисівської сільської ради заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про надання йому дозвіл на розробку проекту відведення щодо передачі у власність земельної ділянки розміром 1,0419га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області (вул..Центральна,буд.21, с.Новоборисівка, Великомихайлівський район, Одеська область, 67121, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Єфіменко

.