Справа № 160/6206/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 серпня 2020 року Справа №160/6206/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м.Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла направлена 04 червня 2020 р. засобами поштового зв`язку подана та підписана в інтересах ОСОБА_1 її представником - Акерманом Олегом Матвійовичем позовна заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 р., з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням усіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 р. та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/6206/20 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 р. по справі №160/6206/20 суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду документу про сплату судового збору за подання адміністративного позову із позовними вимогами немайнового характеру у відповідності до Закону України "Про судовий збір" у розмірі 840, 80 грн. або в іншому розмірі у випадку зміни розміру позовних вимог у відповідності до положень Закону України "Про судовий збір" за відповідними розрахунковими реквізитами для перерахування судового збору.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху отримана представником позивача 18 червня 2020 р., що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 червня 2020 р. до суду разом із супровідним листом від 19.06.2020 р. на виконання вимог ухвали суду надійшло клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору, на підтвердження якого представник позивача надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №60190 від 23.03.2020 р., що підтверджує відсутність інформації про доходи ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 р. по справі №160/6206/20 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору та ухвалив продовжити ОСОБА_1 строк виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 р. по справі №160/6206/20 на 10 днів з дня отримання даної ухвали суду.

20 липня 2020 р. до суду надійшло від представника ОСОБА_1 клопотання про відстрочення позивачу сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом.

В обгрунтування даного клопотання заявник повторно посилався на відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №60190 від 23.03.2020 р., які підтверджують відсутність інформації про доходи ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року. Заявник стверджує, що позивач в Ізраїлі не працює та отримує лише соціальну допомогу, яка не є доходом й зауважив, що іншу інформацію про доходи в Ізраїлі надає відомство національного страхування (Бітуах Леумі), однак на даний час у зв`язку з протиепідемічними заходами особам похилого віку заборонено залишати місця проживання. Заявник зазначає, що позивачем на даний час не може отримати самостійно та надати суду інформацію про те, що ОСОБА_1 не працює і не отримує дохід на даний час неможливо. З огляду на викладене, представник позивача просить витребувати у відомстві національного страхування Ізраїлю (Бітуах-Леумі) (адреса: 7542606, м.Рішон Ле-Ціон, вул. Ісраєль Галілі, буд. 7) інформацію про доходи ОСОБА_1 , 1941 р.н.

Вирішуючи клопотання про відстрочення позивачу сплати судового збору, суд виходить із наступного.

За змістом ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Слід зазначити, що статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право (а не обов`язок) суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Сплата ж судового збору за подання адміністративного позову, в силу положень частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом. Визначення ж майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, згідно з ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, представником позивача не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним позовну заяву у встановлений законом порядку.

При цьому, суд повторно наголошує, що у наданій представником позивача разом із попереднім клопотанням про звільнення від сплати судового збору довідці зазначено про відсутність інформації про доходи позивача на території України, проте, як вбачається із позовної заяви, позивач постійно проживає на території держави Ізраїль, але інформації про доходи в Ізраїлі представником не надано.

Щодо посилання заявника на зобов`язання суду витребувати у відомстві національного страхування Ізраїлю (Бітуах-Леумі) інформацію про доходи ОСОБА_1 , суд зазначає, що наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на цю особу.

Оскільки обставини, які зазначив представник позивача, відповідно до вказаних статей Закону України «Про судовий збір», не є умовою для відстрочення позивачу сплати судового збору, а сам позивач не надає доказів наявності інших підстав для відстрочення від сплати судового збору, зокрема, представником позивача не надано відомостей отримання доходів за місцем проживання, то суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання представника позивача про відстрочення позивачу сплати судового збору.

Таким чином, станом на 14 серпня 2020 р. вимоги ухвали суду ОСОБА_1 або її представником не виконано, хоча у позивача було достатньо часу для усунення недоліків, в тому числі засобами поштового зв`язку.

Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

02.04.2020 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодексу законів про працю України.

Вказаним законом доповнено розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Таким чином строки визначенні Кодексом адміністративного судочинства України продовжено на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Разом з тим 17.07.2020 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №731-IX від 18.06.2020 р. (далі - Закон №731-IX), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020 р., закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, законодавцем встановлено обмеження строків встановлених відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній у період з 02.04.2020 р. до 16.07.2020 р.), зокрема, строку для виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, який закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом №731-IX.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Станом на 14 серпня 2020 р. ОСОБА_1 або її представником не усунено недоліки позовної заяви, викладених в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 р.

Крім того, слід зауважити, що до суду не надходило від ОСОБА_1 або її представника й заяви про продовження цього строку, що свідчить про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Згідно з частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення правової визначеності в питанні застосування процесуальних строків та наслідків їх спливу, як одного з елементів принципу верховенства права, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 р. по справі №160/6206/20 на 10 днів з дня отримання даної ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 121, 161, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 р. по справі №160/6206/20 на 10 (десять) днів з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.В. Боженко