Справа № 140/10904/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 серпня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10904/20

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №828 о/с від 22.10.2019 в частині звільненні зі служби в поліції згідно з пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 командира роти №3 батальйону, з 23.10.2019; поновлення на службі в органах поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України або на іншій рівнозначній посаді; зобов`язання Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.10.2019 по день поновлення на посаді.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію зазначеної ухвали позивач отримав 04.08.2020, у свою чергу, представник позивача копію даної ухвали отримав 10.08.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення (отримання) документів.

13.08.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. На обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначає, що про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався з відповіді від 10.07.2020 на адвокатський запит «про результати розгляду рапорту (заяви) на ім`я Є. Жукова від 22.10.2019 старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Волинській області Каращука Павла Івановича про відкликання (залишення без розгляду) рапорту про звільнення від 09.10.2019». Додатково повідомляє, що позивач з 09.10.2019 по 14.10.2019, з 15.10.2019 по 29.10.2019 перебував на лікарняному, що підтверджується довідками №1071, №1128 ДУ ТМО МВС України, у свою чергу, з 30.10.2019 по 10.04.2020 перебував на лікарняному, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста КП «Волинська обласна клінічна лікарня» від 30.10.2019 про те, що у позивача наявний розрив медіального меніску лівого колінного суглобу і необхідним є оперативне (операційне) втручання, а з 12.03.2020 в Україні введено карантин. Таким чином, представник позивача вказує, що позивач був позбавлений можливості рухатись, збирати докази по справі, укласти договір з адвокатом та подати даний позов. Зазначає, що позивач продовжує збирати докази по справі, проте є обмеженим у можливостях у зв`язку з карантином та у часі.

Крім того, представник позивача вказує, що протягом перебування на лікуванні позивач постійно був підданий психологічному тиску зі сторони відповідачів, оскільки проти нього було порушено кримінальне провадження і внесено до ЄДРДР №0000458. У зв`язку з порушення кримінальної справи відповідачі вимагали звільнитись позивача за власним бажанням. Зазначає, що позивач є учасником бойових дій (учасником АТО), а тому психологічний тиск, залякування про суворе покарання у зв`язку з порушеною кримінальною справою є також поважною причиною пропуску звернення до суду.

Розглянувши заяву представника позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

У свою чергу, відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах про прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Варто звернути увагу на те, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Разом з тим, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа «Мельник проти України») погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Суд звертає увагу, що дана справа відноситься до категорії справ, для яких частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлений місячний строк звернення до суду.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 23.07.2020 звернувся в суд з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №828 о/с від 22.10.2019 в частині звільненні зі служби в поліції згідно з пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 командира роти №3 батальйону, з 23.10.2019; поновлення на службі в органах поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді командира роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України або на іншій рівнозначній посаді; зобов`язання Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.10.2019 по день поновлення на посаді.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання суду доказів поважності причин його пропуску (листки непрацездатності, довідки тощо за період з 09.10.2019 по 14.10.2019, з 15.10.2019 по 29.10.2019, з 30.10.2019 по 10.04.2020) або звернутися з письмовою заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення такого строку, якщо вони є.

13.08.2020 представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, у якій вказує, що про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався з відповіді від 10.07.2020 на адвокатський запит «про результати розгляду рапорту (заяви) на ім`я ОСОБА_2 від 22.10.2019 старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_1 про відкликання (залишення без розгляду) рапорту про звільнення від 09.10.2019». Однак, суд не бере до уваги дане твердження представника позивача, оскільки у позовній заяві позивач зазначив, що 23.10.2019 ознайомився з оскаржуваним наказом, тобто позивачу ще з 23.10.2019 стало відомо про факт його звільнення з поліції, разом з тим, вважаючи своє право порушеним, ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом лише 23.07.2020.

У свою чергу суд враховує, що позивач у період з 09.10.2019 по 14.10.2019, з 15.10.2019 по 29.10.2019 перебував на лікарняному, що підтверджується довідками №1071, №1128 ДУ ТМО МВС України.

Разом з тим, суд вважає безпідставним твердження представника позивача про перебування ОСОБА_1 на лікарняному з 30.10.2019 по 10.04.2020, оскільки консультаційний висновок спеціаліста КП «Волинська обласна клінічна лікарня», не підтверджує факт перебування позивача на лікарняному у період з 30.10.2019 по 10.04.2020, а лише містить висновок спеціаліста про встановлений позивачу діагноз та відповідні рекомендації.

Суд звертає увагу, що перебування позивача на лікарняному підтверджено довідками лише за період з 09.10.2019 по 14.10.2019 та з 15.10.2019 по 29.10.2019, карантин в Україні було введено з 12.03.2020, у свою чергу, ні позивачем, ні його представником не надано суду доказів неможливості звернення до суду у період з 30.10.2019 по 12.03.2020.

Також, суд вважає безпідставними посилання представника позивача на психологічний тиск, залякування про суворе покарання у зв`язку з порушеною кримінальною справою як на поважність пропуску строку звернення до суду, оскільки факт психологічного тиску на позивача та залякування про суворе покарання у зв`язку з порушеною кримінальною справою не підтверджені жодними доказами. Крім того, позивачем не обґрунтовано як саме вказані обставини заважали звернутися до суду у строки, встановлені чинним законодавством. Більше того, ні позивачем, ні його представником не подано суду доказів оскарження до суду вказаних дій (психологічного тиску, залякування про суворе покарання) відповідних осіб за даним фактом.

Крім того, суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що позивач продовжує збирати докази по справі, проте є обмеженим у можливостях у зв`язку з карантином та у часі, оскільки ні позивачем, ні його представником не вказано, які саме докази позивач продовжує збирати та які обставини дані докази підтвердять або спростують у даній справі, та які саме права позивача обмежені у зв`язку з введеним карантином та впливають на збір доказів по справі, як і не вказано які саме карантинні заходи і в який спосіб заважають позивачу збирати докази, що стосуються предмету спору.

Отже, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач не надав.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Вирішуючи питання щодо поважності таких причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені статтею 122 КАС України, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №340/685/19, від 10 жовтня 2019 року у справі №140/721/19.

Водночас, суд звертає увагу, що позовна заява подана позивачем до суду після спливу досить тривалого часу з дня виникнення підстав (враховуючи що нормами КАС України у даній категорії справ встановлений місячний строк оскарження), що дають право на пред`явлення визначених законом вимог, та будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом не надано.

Таким чином, вказані представником позивача підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду судом визнаються неповажними, а тому заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так частиною першої зазначеної статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки наведені у позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку звернення до суду визнані неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено, тому дана позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко