Справа № 160/3582/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року Справа № 160/3582/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Національної металургійної академії України про застосування заходів реагування, -
02.04.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Національної металургійної академії України, в якій позивач просить:
В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що за результатом проведеної позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Вільногірського коледжу Національної металургійної академії України були виявлені численні порушення вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, про що складено відповідний акт. Відповідачем не було в повному обсязі усунуто порушення, які були виявлені під час проведеної перевірки, у зв`язку з чим, посилаючись на норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Кодексу цивільного захисту України, Головне управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області, просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю).
22.04.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
17.08.2020 року Національна металургійна академія України надала до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву відповідач зазначив, що порушення встановлені актом перевірки відповідачем усунуті в повному обсязі. Підстав для застосування заходів реагування немає.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За наслідками вищезазначеної перевірки відповідачем був складений акт перевірки об`єкту - Вільногірського коледжу Національної металургійної академії України щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 03.01.2020 року №1.
Так, даним актом, були встановлені наступні порушення:
1) не забезпечено працівників ВКНМетАУ засобами колективного та індивідуального захисту (п.2 ч.1 ст.20 КЦЗУ);
У навчальному корпусі №1 за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Центральна, 33:
2) не визначено за класифікацією будівельні матеріали, які застосовано для облицювання стін, у коридорах центрального входу, другого, третього та четвертого поверхів будівлі навчального корпусу №1 ВКНМетАУ, в яких можливе перебування 50 та більше осіб (п.2.17 глави 2 розділу ІІІ ППБУ);
3) під час експлуатації будівлі навчального корпусу №1 ВКНМетАУ допущено зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, а саме, відсутні протипожежна перегородка та двері, що відділяють приміщення електрощитової від інших приміщень (п.1.24 глави 1 розділу ІV ППБУ);
4) не виконано захист будівлі навчального корпусу №1 ВКНМетАУ від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ);
5) система протипожежного захисту (автоматична пожежна сигналізація) будівлі навчального корпусу №1 ВКНМетАУ не справна і не утримується в постійній готовності до виконання роботи (п.1.1 глави 1 розділу V ППБУ);
6) не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання в будівлі навчального корпусу №1 ВКНМетАУ (п.1.20 глави 1 розділу ІV ППБУ);
7) спеціальні пожежні щити (стенди) не в повному обсязі укомплектовано первинними засобами пожежогасіння в будівлі навчального корпусу №1 ВКНМетАУ (п.3.11 глави 3 розділу ІV ППБУ);
8) допускається встановлення електричних вимикачів та розеток на горючі основи в приміщеннях навчального корпусу №1 ВКНМетАУ (п.1.17 глави 1 розділу ІV ППБУ);
9) допускається зачиненим евакуаційних виходів будівлі навчального корпусу №1 ВКНМетАУ на замок з ключем при наявності людей у приміщенні (п.2.27 глави 2 розділу ІІІ ППБУ);
У навчальному корпусі №2 за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Варена, 19:
10) не виконано захист будівлі навчального корпусу №2 ВКНМетАУ від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ);
11) під час експлуатації будівлі навчального корпусу №2 ВКНМетАУ допущено зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, а саме, відсутні протипожежна перегородка та двері, що відділяють приміщення електрощитової від інших приміщень (п.1.24 глави 1 розділу ІV ППБУ);
12) будівлю навчального корпусу №2 ВКНМетАУ не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ);
13) не проведено заміри опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання в будівлі навчального корпусу №2 ВКНМетАУ (п.1.20 глави 1 розділу ІV ППБУ);
14) допускається встановлення електричних вимикачів та розеток на горючі основи в приміщеннях навчального корпусу №2 ВКНМетАУ (п.1.17 глави 1 розділу ІV ППБУ);
15) допускається зачинення евакуаційних виходів будівлі навчального корпусу №2 ВКНМетАУ на замок з ключем при наявності людей у приміщенні (п.2.27 глави 2 розділу ІІІ ППБУ);
16) не здійснено технічне обслуговування вогнегасників, які знаходяться в приміщеннях навчального корпусу №2 ВКНМетАУ (п.3.17 глави 3 розділу V ППБУ);
17) Не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, дерев`яні елементи горищних покриттів будівлі навчального корпусу №2 ВКНМетАУ (аб.1 п.2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ);
У гуртожитку за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Центральна, 37-а:
18) не виконано захист будівлі гуртожитку ВКНМетАУ від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ);
19) під час експлуатації будівлі гуртожитку ВКНМетАУ допущено зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах, а саме, відсутні протипожежна перегородка та двері, що відділяють приміщення електрощитової від інших приміщень (п.1.24 глави 1 розділу ІV ППБУ);
20) не обладнано системами протипожежного захисту відповідно Д Н 13.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» будівлю Гуртожитку ВКНМетАУ (п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ);
21) не проведено заміри опору ізоляції перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання в будівлі гуртожитку ВКНМетАУ (п.1.20 глави 1 розділу ІV ППБУ);
22) не здійснено технічне обслуговування вогнегасників, які знаходяться в приміщеннях гуртожитку ВКНМетАУ (п.3.17 глави 3 розділу V ППБУ);
23) допускається встановлення електричних вимикачів та розеток на горючі основи в приміщеннях гуртожитку ВКНМетАУ (п.1.17 глави 1 розділу ІV ППБУ);
24) допускається встановлення глухих грат, які не розкриваються, розсуваються або знімаються на вікнах приміщень гуртожитку ВКНМетАУ (п.2.16 глави 2 розділу ІІІ ППБУ);
25) житлові кімнати гуртожитку ВКНМетАУ не забезпечено планами евакуації з відповідного поверху із зазначенням даної кімнати, евакуаційних виходів та шляхів руху до них, місць розміщення первинних засобів пожежогасіння, а також, пояснювальним текстом і пам`яткою про дії на випадок виникнення пожежі (п.5.1 глави 5 розділу VІ ППБУ).
При цьому, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів щодо звернення до позивача з відповідною заявою про проведення позапланової перевірки щодо усунення порушень, виявлених в акті перевірки від 03.01.2020 року №1. Також не надано доказів щодо відмови позивача у проведенні даної перевірки.
Щодо доказів усунення встановлених порушень актом перевірки №1 від 03.01.2020 року, наданих відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, суд вбачає за доцільне зазначити наступне.
Відповідно до акту №1 обстеження виконаних робіт згідно Плану заходів по усуненню недоліків, виявлених в ході перевірки будівель навчальних корпусів №1,2 та гуртожитку Вільногірського НМетАУ від 08.06.2020 року, відповідач зазначив, що порушення встановлені пунктами 3, 4, 5, 10, 11, 12, 17, 18, 19, 20 акту №1 від 03.01.2020 року - не усунуті відповідачем взагалі, а порушення встановлені пунктами 2, 16 та 22 виконані відповідачем частково.
Згідно акту №2 обстеження виконаних робіт згідно Плану заходів по усуненню недоліків, виявлених в ході перевірки будівель навчальних корпусів №1,2 та гуртожитку Вільногірського НМетАУ від 14.08.2020 року, відповідач зауважив, що порушення встановлені пунктами 3, 4, 5, 10, 11, 12, 17, 18, 19, 20 - не усунуті.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 (далі - Положення №1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
За нормами пункту 3 зазначеного Положення №1052 основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до ст.64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Частиною 1 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено підстави для здійснення позапланових заходів.
Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
За нормами частини 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
У силу пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
За приписами частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України. у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Згідно ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
Відповідно до ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування, що є підставою для застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єктів у разі недотримання вимог пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття "порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей", а отже, воно є оціночним.
Разом з цим, на переконання суду, зазначені вище порушення протипожежних норм у їх сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.
Суд також виходить з того, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єкта є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно із ч.2 ст.51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання. (стаття 55 Кодексу цивільного захисту України).
Суд звертає увагу, що більшість порушень, встановлених Актом позапланової перевірки №1 від 03.01.2020 року, не усунуті відповідачем та дані порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
З матеріалів справи, письмових пояснень позивача та відповідача, встановлено факт наявності вищевказаних порушень, відображених у акті перевірки від 03.01.2020 року №1.
Відтак, враховуючи те, що на час розгляду справи порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки відповідачем не усунуто, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про існування обставин, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до положень ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський