Справа № 159/3589/20
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 рокум. КовельСправа № 159/3589/20

Провадження № 2-а/159/100/20

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону № 2 роти № 3 відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Кондратюка Романа Володимировича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що він, 10 липня 2020 року, о 08 год. 44 хв., в м. Ковелі, по вул. В. Кияна, керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz Sprinter 318 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9 ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначає, що відстань не вимірювалась, відео фіксація правопорушення не проводилась. Просив скасувати постанову, якою та нього накладений штраф в сумі 255 грн.

Відповідачі позов не визнали, зазначили, що позивач порушив вимоги Правил дорожнього руху України, тому його правомірно притягнуто до відповідальності. Просять в задоволенні позову відмовити.

Позов слід задовольнити.

Щодо позивача винесена постанова серії ЕАМ № 2802416 від 10.07.2020 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою на позивача накладений штраф в сумі 255 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 10.07.2020, о 08 год. 44 хв., в м. Ковелі, по вул. В. Кияна, керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz Sprinter 318 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9 ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Частина ч.1 ст.122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність в тому числі і за порушення правил зупинки, стоянки.

Згідно п.15.9 (г) ПДР, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст.77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Факт вчинення правопорушення не зафіксований належним чином, а тому не може вважатись доведеним.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідач як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (порушення правил зупинки) подав до суду диск з відео файлами. Однак, фіксації самого місця, де позивач неправильно зупинився, у цих відео файлах немає. Є відео лише місця, де поліцейські пізніше зупинили позивача. Працівники поліції на місце, де був неправильно зупинений автомобіль не поверталися, вимірювань від цього місця до пішохідного переходу не проводили. В той же час, зобов`язані були це зробити, зокрема тому, що позивач заперечив неправильну зупинку, більше того, пояснив, що взагалі не зупинявся.

Без зазначених дій працівники поліції позбавлені можливості довести факт вчинення позивачем правопорушення в разі, якщо він цей факт заперечить.

Позивач цей факт заперечив, пояснення самих поліцейських доказами вчинення правопорушення бути не можуть. Саме спілкування позивача з поліцейськими, зафіксоване на відео файлах, таких доказів також не містить.

До того ж, виходячи із специфіки правопорушення, яке ставиться позивачу у вину, необхідно було не лише чітко зафіксувати місце його вчинення, прив`язавшись до конкретних орієнтирів і відобразивши їх на відео, але й провести відповідні виміри і обміри, встановити віддаль від в`їзду і виїзду з прилеглої території. Такі віддалі не можуть визначатися візуально, «на око», до того ж у ситуації, коли особа заперечує факт вчинення правопорушення вже на місці події.

Тобто, усе обвинувачення базується на суб`єктивному сприйнятті поліцейського, без відео і вимірів.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, як і не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення такого правопорушення.

Належним способом захисту порушених прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2802416 від 10.07.2020, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, і провадження у справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати у справі в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:С. Л. Панасюк