Справа № 240/1897/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
20 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/1897/20
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу "особи з інвалідністю внаслідок війни" та посвідчення, яке це засвідчує, що оформлене листом від 23.01.2020 за № Д 10/04-20;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації надати ОСОБА_1 статус "особи з інвалідністю внаслідок війни" та видати посвідчення "особи з інвалідністю внаслідок війни".
В обґрунтування позову зазначає, що позивач відноситься до категорії осіб з інвалідністю внаслідок війни як військовослужбовець, який став особою з інвалідністю внаслідок травми, одержаної під час виконання інших обов`язків військової служби.
Процесуальні строки, які були, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, продовжені на строк дії карантину, установленого з 12.03.2020, закінчуються 06.08.2020, згідно пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18 червня 2020 року.
Ухвалою від 13.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без з повідомлення учасників справи.
Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вказавши, що позивачу було правомірно відмовлено у встановленні статусу «Особа з інвалідністю внаслідок війни» та видачі посвідчення; ОСОБА_1 перебуває на обліку, як особа з інвалідністю внаслідок військової служби (інвалід армії 3 групи).
Позивач відповіді на відзив не подав.
Проаналізувавши досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 25.05.1989 по 05.05.1992 проходив строкову військову службу (а.с.9-10).
Відповідно до акту судово-медичного дослідження № 723 від 28.02.2019 (а.с. 11) в жовтні 1991 року під час проходження служби отримав травму голови при падінні на трап (медична допомога не надавалася).
Згідно витягу з протоколу засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва № 1048 від 23.04.2019 (а.с.12), струс головного мозку у 1991 році колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 є травмою, так, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ № 548620 (а.с.13) позивачу встановлена з 21.05.2019 третя група інвалідності, травма, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Позивач, через свого представника, звернувся до УПСЗН Овруцької РДА з заявою від 06.01.2020 (а.с. 14) про встановлення ОСОБА_1 статусу та видачу посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.
За результатами розгляду заяви, відповідач листом від 23.01.2020 № Д-10/04-20 (а.с. 15-16) відмовив в задоволенні заяви з тих підстав, що військовослужбовець ОСОБА_1 отримав травму перебуваючи на території військової частини, у місці постійної дислокації військової частини в м. Севастополь, дана травма отримана під час виконання обов`язків військової служби у військовій частині, яка не знаходилась в стані діючої армії, виконання обов`язків не пов`язано з перебуванням на фронті, а тому немає законних підстав для встановлення позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. Також у листі відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку, як особа з інвалідністю внаслідок військової служби ІІІ групи (інвалід армії).
Позивач, вважаючи, що згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він має право на отримання статусу "Особи з інвалідністю внаслідок війни" та відповідного посвідчення, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.
Суд звертає увагу, що позивач на момент отримання травми (1991), внаслідок якої настала інвалідність, був військовослужбовцем, однак не військовослужбовцем діючої армії та флоту у період громадянської та Другої світової воєн і не приймав участі в бойових діях у мирний час, а тому не може бути віднесений до осіб з інвалідністю внаслідок війни за ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк