Справа № 360/2265/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2265/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі - відповідач, ГУ МВСУ у Луганській області), в якому позивач просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 12 листопада 2014 року по 06 листопада 2015 року;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження служби за період проходження служби з 12 листопада 2014 року по 06 листопада 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 25 грудня 2006 року позивач, проходив службу в ОВС України. На підставі наказу ГУМВСУ у Луганській області від 06 листопада 2015 року № 399 о/с позивача звільнено зі служби з ОВС. Під час проходження служби та на час звільнення з неї позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення за період з 12 листопада 2014 року по 06 листопада 2015 року.

Позивач зазначає, що відповідно до Закону України «Про індексацію доходів населення», а також Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, нарахування індексації належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця.

На підставі зазначеного просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження служби з 12 листопада 2014 року по 06 листопада 2015 року.

19.06.2020 за вх.24260/2020 від позивача надійшов уточнений адміністративний позов, в якому позивач доповнив обгрунтування позовних вимог, зазначив наступне.

12.11.2014 позивач був призначений на посаду. Право на індексацію заробітної плати для базового листопада 2014 року вперше настало в лютому 2015 року. Коефіцієнт індексації склав 3%, сума індексації - 36,54 грн. (прожитковий мінімум 1218х3% = 23,14). Відповідно до довідки про доходи у вказаному місяці позивачу індексації не нараховано та не виплачено. Коефіцієнт індексації за березень 2015 року, при тому ж базовому місяці, склав 6,2%, сума індексації - 75,52 грн. (прожитковий мінімум 1218х6,2%=75,52), однак нараховано та виплачено відповідно до довідки лише 37,76 грн. Сума недоотриманих коштів індексації склала 37,76 грн. Коефіцієнт індексації за квітень 2015 року, при тому ж базовому місяці, склав 11,8%, сума індексації - 143,72 грн. (прожитковий мінімум 1218х11,8%=143,72), однак нараховано та виплачено 40,85 грн., сума недоотриманих коштів індексації склала 102,87 грн. Коефіцієнт індексації за травень 2015 року, при тому ж базовому місяці, склав 23,9%, сума індексації - 291,10 грн. (прожитковий мінімум 1218х23,9%=291,10), однак нараховано та виплачено 24,87 грн., сума недоотриманих коштів індексації склала 266,23 грн. Коефіцієнт індексації за червень 2015 року, при тому ж базовому місяці, склав 41,2%, сума індексації - 501,82 грн. (прожитковий мінімум 1218х41,2%=501,82), однак нараховано та виплачено лише 24,87 грн., сума недоотриманих коштів індексації склала 476,95 грн. Коефіцієнт індексації за липень та серпень 2015 року, при тому ж базовому місяці склав 44,4%, сума індексації - 540,79 грн. за кожен місяць (прожитковий мінімум 1218х44,4%=540,79), однак нараховано та виплачено щомісяця відповідно до довідки 51,67 грн., сума недоотриманих коштів індексації за вказані місяці склала 978,24 грн. Коефіцієнт індексації за вересень та жовтень 2015 року, при тому ж базовому місяці склав 44,4% щомісяця, сума індексації за кожний місяць - 611,83 грн. (прожитковий мінімум 1378х44,4%=611,83), однак нараховано та виплачено 55,19 грн. за вересень 2015, сума недоотриманих коштів індексації за два місяці склала 1168,47 грн. За 6 днів листопада 2015 року індексація заробітної плати також не нараховувалась, хоча мала б нараховуватись та виплачуватись пропорційно відпрацьованим дням. Коефіцієнт індексації у листопаді складав 44,4%, так само як і в вересні та жовтні 2015 року. Відповідно сума індексації мала б складати 611,83 грн. У листопаді 2015 був 21 робочий день, відповідно 611,83 (сума індексації)/21 (робочий день)х6(відпрацьованих днів) = 174,80 грн., отже сума індексації за 6 відпрацьованих днів листопада 2015 року, яка не була виплаченою. Загалом сума недоотриманої індексації за період з листопада 2014 року по листопад 2015 року склала 3205,32 грн.(арк.спр.25-27).

Ухвалою від 24 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 29-30).

Від відповідача 10 липня 2020 року за вх.№27583/2020 надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 35-36).

Позивачем до позову взагалі не надано будь яких доказів на обґрунтування своїх вимог, а саме інформації щодо зміни індексу споживчих цін, які надають право позивачу на індексацію грошового забезпечення у спірний період, тому вимоги позивача носять лише декларативний характер.

На підтвердження правильності нарахування індексації ОСОБА_1 у період з 12.11.2014 по 06.11.2015 надається розрахунок від 03.07.2020 №64, з якого вбачається, що індексація позивачу нараховувалася вірно, та заборгованості перед позивачем по сплаті індексації не має.

Правові підстави для нарахування та виплати індексації грошових доходів ОСОБА_1 за період проходження служби з 12.11.2014 по 06.11.2015 у відповідача відсутні (арк.спр.35-36).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

З трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 17.07.1992, розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 17.04.2019 встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУ МВС України у Луганській області з 25.12.2006 по 06.11.2015, в ГУ Національної поліції в Луганській області з 07.11.2015 по 15.04.2019 (арк.спр.8, 9-10).

З 12.11.2014 по 06.11.2015 призначений та працював на посаді помічника начальника міського відділу - оперативний черговий чергової частини штабу Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області (арк.спр.8, 9-10).

Згідно з довідкою про доходи Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області від 13.05.2020 №37 за період з 12.11.2014 по 06.11.2015, ОСОБА_1 у вказаному періоді були нараховані та виплачені суми індексації : у березні 2015 року у сумі 37,76 грн., у квітні 2015 року у сумі 40,85 грн., у травні 2015 року у сумі 24,87 грн., у червні 2015 року у сумі 24,87 грн., у липні 2015 року у сумі 51,67 грн., у серпні 2015 року у сумі 51,67 грн. , у вересні 2015 року у сумі 55,19 грн., у листопаді та грудні 2014 року, у січні та лютому 2015 року, у жовтні та грудні 2015 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася (арк.спр. 11).

Позивач не згодний з сумою нарахованої та виплаченою сумою індексації грошового забезпечення за період з 12.11.2014 по 06.11.2015 звернувся до суду за захистом порушеного права.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У спірний період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ був чинний Закон України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року N 565-XII, за правилами статті 19 якого форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань (далі - державні органи).

Наказом МВС від 31 грудня 2007 року № 499 (втратив чинність 31 грудня 2016 року) затверджено та введено в дію з 1 січня 2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція).

Ця Інструкція розроблена, зокрема, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 913 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (пункт 1.2 Інструкції).

Відповідно до пункту 1.14 Інструкції індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

За змістом статті 12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, статті 95 Кодексу законів по працю України та статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-III індексація виплачується з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Приписами статті 2 Закону №1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно частини першої статті 4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до статті 6 Закону №1282-XII, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін (частина перша). Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга).

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-III визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно статті 19 зазначеного Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Кабінетом Міністрів України затверджено постанову «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), пунктом 2 якого визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №782 до вказаної постанови внесено зміни та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

На підставі викладеного, суд зазначає, що позивач має право на індексацію грошового забезпечення.

Щодо суми індексації.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків абзац перший). Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий). Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій). Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий).У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Як свідчить довідка Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії від 13.05.2020 №37 у періоді з 12.11.2014 по 06.11.2015 позивачу індексація виплачувалась з березня 2015 року по вересень 2015 року (арк.спр.11).

З матеріалів справи вбачається, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 12.11.2014 по 30.11.2014, який позивач отримав у Рубіжанському МВ ГУМВС України в Луганській області складав 1315,28 грн., що також підтверджується довідкою про доходи від 13.05.2020 №37 (арк.спр.11).

При цьому, загальна сума грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2014 року складала 3827,35 грн. (з урахуванням періоду роботи у ЛМУ ГУМВС України у Луганській області за період з 01.11.2014 по 11.11.2014 у розмірі 2512,07 грн.) (арк.спр.37).

Розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у грудні 2014 року склав 5607,23 грн. Сума підвищення грошового забезпечення позивача склала 1779, 88 грн. (5607,23-3827,35 ) та перевищила фіксовану суму індексації, яка нараховувалася позивачу на попередньому місці роботи (196,10 грн.), відповідно такий місяць вважається базовим.

Що стосується індексації за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року, то за вказаний період відповідач правомірно не здійснив позивачу нарахування індексації, оскільки при підвищенні грошового забезпечення у грудні 2014 року (який є базовим) виплата індексації наступає лише у березні 2015 року. Отже, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для нарахування суми індексації за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року.

Як вбачається з довідки про доходи від 13.05.2020 №37 у квітні 2015 року у ОСОБА_1 збільшилася надбавка за вислугу років, у зв`язку із чим збільшився розмір грошового забезпечення. Розмір грошового забезпечення до підвищення складав 4942,67 грн., після підвищення 5022,55 грн., отже розмір підвищення грошового забезпечення складає 79,88 грн.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку 1078 якщо розмір підвищення грошового забезпечення не перевищує суму індексації, яка склалася в місяці такого підвищення (104,75), то суму індексації визначають як різницю між сумою індексації, на яку мав би право працівник в цьому місяці, і розміром підвищення доходу.

Отже, за період з 01.04.2015 по 06.04.2015 індексація складає 20,95 грн.(104,75 грн.(індексація в місяці підвищення):30 (кількість днів у квітні 2015 року) х6 (кількість днів до підвищення вислуги років). За період з 07.04.2015 по 30.04.2015 індексація складає 19,90 грн. (24,87 грн. (104,75 грн.(індексація в місяці підвищення) - 79,88 грн. (підвищення грошового забезпечення):30 (кількість днів у квітні 2015 року) х24 (кількість днів після підвищення). Загальна сума індексації за квітень 2015 року складає 40,85 грн (20,95+19,90 грн.)

Сума індексації за травень та червень 2015 року також складає 24, 87 грн. (різниця між сумою індексації у місяці підвищення та підвищеним грошовим забезпеченням).

За наявності останнього підвищення грошового забезпечення позивача у квітні 2015 року при тому ж базовому місяці, індексація періоду липня 2015 року та серпня 2015 року складає 51,67 грн. (26,80 грн. (прожитковий мінімум 1218,00 грн.х0,022 + 24,87 грн.)). Індексація у вересні 2015 року при тому ж базовому місяці складає 55,19 грн. (30,32 грн. (прожитковий мінімум 1378,00 грн.х0,022 + 24,87 грн.) Індексація у жовтні 2015 та листопаді 2015 року при базовому місяці (квітень 2015 року) відсутня (арк.спр.40).

Наданий ліквідаційною комісією розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за спірний період з 12.11.2014 по 06.11.2015 у роз`ясненні від 03.07.2020 №64 (арк.спр.37-38) свідчить про його правильність, відповідність Порядку №1078, з урахуванням всіх показників, що впливають на визначення індексації доходів позивача (коефіцієнт індексації, прожитковий мінімум для працездатної особи, базовий місяць - місяць підвищення грошового забезпечення позивача).

Таким чином, суд погоджує розрахунок суми індексації, здійснений відповідачем та відхиляє як необґрунтований розрахунок позивача.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність своїх, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Захарова