Справа № 340/1649/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1649/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: виконавчий комітет міської ради міста Кропивницького (25022, м. Кропивницького, вул. Велика Перспективна, 41, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через підсистему "Електронний суд", звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що у квітні 2020 року він звернувся до виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького із запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати інформацію про наявність на території міста Кропивницького вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказаний запит отриманий відповідачем 21.04.2020 року, однак відповіді на нього у встановлений законом п`ятиденний строк не надано. Позивач стверджує, що ненадання виконавчим комітетом міської ради міста Кропивницького запитуваної інформації (документів) є протиправним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства і порушує його право на отримання інформації, гарантоване Законом України "Про доступ до публічної інформації". З цих підстав просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького щодо ненадання публічної інформації за запитом від 16.04.2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;

- зобов`язати виконавчий комітет міської ради міста Кропивницького розглянути запит від 16.04.2020 року про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Кропивницький вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд;

- визнати вчинення порушення виконавчим комітетом міської ради міста Кропивницький щодо нього ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою судді від 29.05.2020 року відкрито провадження у справі за цим позовом та відповідно до пункту 1 частини 1 статті 263 КАС України прийнято рішення здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що розпорядником запитуваної інформації є Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища міської ради міста Кропивницького. Це управління розглянуло запит позивача про надання публічної інформації та надало відповідь №А-4451/45-із від 23.04.2020 року, яка надіслана позивачу поштою. Стверджуючи, що виконавчий комітет міської ради міста Кропивницького не є належним відповідачем у цьому спорі, його представник просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 у квітні 2020 року звернувся до виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького із письмовим запитом на отримання публічної інформації від 16.04.2020 року, в якому просив надати інформацію про наявність на території міста Кропивницького вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування. Відповідь просив направити на його поштову адресу.

Вказаний запит зареєстрований у відділі по роботі зі зверненнями громадян виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького 22.04.2020 року за №А-4451/45-із, а 23.04.2020 року зареєстрований за №731 в Управлінні земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища міської ради міста Кропивницького. (а.с. 42)

Позивач звернувся до суду з цим позовом, стверджуючи, що він не отримував від відповідача відповіді на свій запит.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Згідно зі статтею 2 цього Закону його метою є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується зокрема шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом. (частина 4 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації")

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 16 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію має містити зокрема загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію закріплений частиною 1 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" і є вичерпним.

Відповідно до цієї норми розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частинами 2, 3, 4, 5 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Статтею 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" унормовано право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації, відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Судом установлено, що позивач звернувся до виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, як до розпорядника інформації, із запитом від 16.04.2020 року, в якому просив надати інформацію про наявність на території міста Кропивницького вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

У статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Статтею 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради.

Згідно зі статтею 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Статтею 12 Земельного кодексу України ("Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин") передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Аналіз вказаних законодавчих норма дає підстави для висновку, що виконавчі органи сільської, селищної, міської ради згідно з їхньою компетенцією зобов`язані володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вони також залишаються розпорядниками цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у їхньому фактичному володінні.

Тож виконавчий комітет міської ради міста Кропивницького є розпорядником запитуваної позивачем інформації про наявність на території міста Кропивницького вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову, яка за своїм правовим статусом є публічною, а отже є належним відповідачем у справі за цим позовом.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у постановах Верховного Суду від 05.11.2019 року (справа №359/7966/16-а), від 07.02.2020 року (справа №127/13810/17), від 14.05.2020 року (справа №127/5403/17).

Позивач оскаржує до суду бездіяльність виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького щодо ненадання відповіді на його запит від 16.04.2020 року.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, у відзиві стверджував, що відповідь на цей запит оформлена листом начальника Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища міської ради міста Кропивницького №А-4451/45-із від 23.04.2020 року "Про розгляд запиту на інформацію" та надіслана позивачу простим поштовим відправленням, на підтвердження чого надав суду копію цього листа та відомості про відправлену кореспонденцію за квітень 2020 року, затверджену 01.05.2020 року начальником Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища міської ради міста Кропивницького. (а.с. 32 - 33, 40 - 41)

Суд зазначає, що виконавчий комітет міської ради міста Кропивницького та Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища міської ради міста Кропивницького є окремими виконавчими органами міської ради міста Кропивницького (у розумінні статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні") та окремими розпорядниками інформації - суб`єктами владних повноважень (у розумінні статей 12, 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Оскільки саме відповідач є розпорядником інформації про наявність на території міста Кропивницького вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову, та саме йому був адресований запит позивача, тому він зобов`язаний був надати на відповідний запит позивача таку інформацію та підготувати відповідь.

У ході судового розгляду справи відповідач не довів наявність законних підстав для перенаправлення адресованого йому запиту позивача на інформацію для розгляду до Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища міської ради міста Кропивницького.

Суд не вдається в дослідження змісту листа Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища міської ради міста Кропивницького №А-4451/45-із від 23.04.2020 року "Про розгляд запиту на інформацію", оскільки повнота та достовірність наведеної у ньому інформації не є предметом цього спору.

Разом з тим, оцінюючи доводи відповідача щодо надіслання відповіді на запит простим поштовим відправленням, суд зазначає, що згідно з пунктом 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки.

Пунктом 66 цих Правил передбачено, що у разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список в електронному вигляді за формою, визначеною оператором поштового зв`язку. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії (згрупованих за способом пересилання), що включаються до одного списку, та кількість таких списків визначаються оператором поштового зв`язку.

Верховний Суд у постанові від 30.07.2020 року у справі №815/1266/17 вказав, що якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним і допустимим доказом відправлення такої відповіді є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття.

Таких доказів відповідачем суду не надано та не доведено виконання ним обов`язку щодо своєчасного надання (направлення) позивачу відповіді на його запит на інформацію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Суд погоджується з позивачем, що у спірних правовідносинах відповідач як розпорядник публічної інформації допустив протиправну бездіяльність, оскільки не розглянув запит позивача на інформацію та не надав йому відповідь. Тож таку бездіяльність слід визнати протиправною та зобов`язати відповідача розглянути запит позивача на інформацію та надати йому відповідь, а позов в цій частині вимог слід задовольнити.

Вимога позивача про визнання вчинення відповідачем порушення частини 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задоволенню не підлягає, оскільки така вимога не узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи, передбаченими статтею 245 КАС України.

Відповідно до частин 1, 3, 7 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи (витребуванням доказів), в сумі 17 грн.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення ним судових витрат, пов`язаних з витребуванням доказів у цій справі, суд не вбачає підстав для стягнення на його користь їх вартості за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до абзацу 9 частини 1 статті 371 КАС України рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктом 1 частини 1 статті 263 цього Кодексу (оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію) виконуються негайно.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького (25022, м. Кропивницького, вул. Велика Перспективна, 41, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького щодо ненадання відповіді на запит на інформацію від 16.04.2020 року, поданий ОСОБА_1 (зареєстрований 22.04.2020 року за №А-4451/45-із).

Зобов`язати виконавчий комітет міської ради міста Кропивницького розглянути запит на інформацію від 16.04.2020 року, поданий ОСОБА_1 (зареєстрований 22.04.2020 року за №А-4451/45-із), та надати йому відповідь.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш