Справа № 460/801/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/801/20 пров. № А/857/6387/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Глушко І.В.

секретар судового засідання Мельничук Б.Б.

за участю:

представника відповідача Маєвський С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року (головуючий суддя Комшелюк Т.О., м.Рівне) у справі № 460/801/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2020 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України (відповідач), у якому просить суду: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо надання недостовірної інформації на запит позивача від 20 січня 2020 року, наданого в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (Закон № 2939); 2) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у задоволенні запиту позивача від 20 січня 2020 року, наданого в порядку Закону № 2939; 3) визнати протиправними дії відповідача щодо направлення запиту позивача від 20 січня 2020 року, наданого в порядку Закону № 2939, до неналежного розпорядника; 4) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді у встановлений строк на пункт 3 запиту позивача від 28 листопада 2019 року, наданого в порядку Закону № 2939; 5) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у надані довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на звернення позивача від 9 листопада 2019 року, наданого в порядку Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (Закон № 393/96); 6) зобов`язати відповідача надати позивачу довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, встановленого взірця у відповідності до пункту 3 запиту від 28 листопада 2019 року, запиту від 20 січня 2020 року, наданих у відповідності до Закону № 2939, та звернення від 9 листопада 2019 року, наданого у відповідності до Закону № 393/96.

Позов обґрунтовує тим, що протягом серпня 2019 року-січня 2020 року він неодноразово звертався до відповідача в порядку, визначеному Законом № 2939 та Законим № 393/96, із заявами (запитами) з приводу видачі довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Проте, на жодне із звернень позивача відповідач таку довідку не надав. Зокрема, на запит, поданий у серпні 2019 року, відповідач повідомив, що оскільки у 2017 році позивач був звільнений з військової служби, то видачу йому довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції має здійснювати військовий комісаріат за місцем проживання (реєстрації). На заяву, подану в листопаді 2019 року, відповідач повідомив, що в його розпорядженні відсутня інформація щодо строків участі позивача в антитерористичній операції, у зв`язку з чим підготувати відповідну довідку немає можливості. На інший запит, поданий в листопаді 2019 року, відповідач повідомив про продовження строку його розгляду, оскільки він стосується надання значного обсягу інформації, однак в подальшому запитуваної інформації, в тому числі довідку про безпосередню участь позивача в антитерористичній операції, так і не надав. Також, на запит, поданий в січні 2020 року, відповідач повторно повідомив позивачу, що видачу йому довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції має здійснювати військовий комісаріат за місцем проживання (реєстрації), у зв`язку з чим вказаний запит був направлений для опрацювання до Рівненського територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вказані вище дії відповідача щодо розгляду запитів (заяв), позивач вважає протиправними, оскільки пунктом 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, чітко визначено, що видачу довідок про безпосередню участь особи в антитерористичній операції здійснює командир військової частини, у якій проходив службу військовослужбовець. Більше того, позивач зауважив, що він звертався до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Рівненський ОТЦКСП) та Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Рівненський МОТЦКСП) із запитами щодо видачі довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, однак останні, покликаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, відмовили у видачі такої довідка та роз`яснили, що вирішення відповідного питання належить до компетенції командира військової частини, у якій позивач проходив службу під час участі в антитерористичній операції. Крім того, позивач наголосив, що ненадання відповідачем на його запити (заяви) достовірної, точної та повної інформації свідчить про порушення останнім приписів Закону № 2939 та Закону № 393/96. За наведених вище обставин, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність оперативного командування "Захід" Сухопутних військ Збройних Сил України щодо ненадання відповіді у встановлений строк на пункт 3 запиту ОСОБА_1 від 28 листопада 2019 року, наданого в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив задовольнити апеляційну скаргу та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує вимоги апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

У період проходження військової служби, 12 травня 2015 року позивачу видане посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 . На підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 21 вересня 2017 року № 215, позивача, звільненого з військової служби наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 вересня 2017 року № 318, виключено зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення й направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату Рівненської області.

26 серпня 2019 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 із запитом на отримання публічної інформації, за змістом якого просив надати, зокрема, довідку про його безпосередню участь в антитерористичній операції.

Листом від 4 вересня 2019 року за № 501/3178 відповідач повідомив, що згідно з чинним законодавством України, довідки військовослужбовцям видаються командирами (керівниками) за місцем проходження військової служби, а особам, звільненим з військової служби, та членам сімей загиблих військовослужбовців у військових комісаріатах за місцем проживання (реєстрації).

10 вересня 2019 року позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 із запитом на отримання публічної інформації, за змістом якого просив надати інформацію про те, хто має видати йому довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, а також надати таку довідку. Того ж дня, аналогічний за змістом запит був поданий позивачем до військового комісара Рівненського ОМТЦКСП.

Листом від 13 вересня 2019 року за № 12/1/843 ІНФОРМАЦІЯ_3 роз`яснив позивачу, що відповідно до пункту 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції видає командир військової частини, у якій проходив службу військовослужбовець. Таким чином, Рівненський ОТЦКСП констатував, що видача позивачу довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції не належить до його компетенції.

Листом від 17 вересня 2019 року за № К/3099 Рівненський МОТЦКСП надав позивачу роз`яснення, тотожні наданим Рівненським ОТЦКСП, та запропонував позивачу з метою отримання довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції звернутися до військової частини у складі якої останній проходив службу.

9 листопада 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій покликаючись на положення статей 1, 3, 4, 7, 15, 19 Закону № 393/96, просив підготувати та надати йому довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції.

Листом від 27 листопада 2019 року № 501/4375 відповідач повідомив, що в управлінні оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відсутня інформація щодо строків участі останнього в антитерористичній операції, у зв`язку з чим підготувати відповідну довідку немає можливості.

28 листопада 2019 року позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, у якому з-поміж іншого просив надати довідку про його безпосередню участь в антитерористичній операції.

Листом від 9 грудня 2019 року за № 501/4515 відповідач повідомив позивачу про продовження строку розгляду його запиту від 28 листопада 2019 року до двадцяти робочих днів, оскільки вказаний запит стосується надання значного обсягу інформації та потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.

20 січня 2020 року позивач знову звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації з приводу видачі йому довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції.

Листом від 5 лютого 2020 року за № 501/377 відповідач повідомив позивачу, що аналогічний за змістом запит на отримання інформації від 26 серпня 2019 року вже розглядався військовою частиною НОМЕР_2 . Разом з тим, відповідач повторно зазначив позивачу, що згідно з чинним законодавством України, довідки військовослужбовцям видаються командирами (керівниками) за місцем проходження військової служби, а особам, звільненим з військової служби, та членам сімей загиблих військовослужбовців у військових комісаріатах за місцем проживання (реєстрації). Зважаючи на те, що у військової частини НОМЕР_2 запитувана позивачем інформація відсутня, тому відповідно до вимог статті 22 Закону № 2939, інформаційний запит від 20 січня 2020 року був направлений для опрацювання до Рівненського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

10 лютого 2020 року позивач звернувся до Рівненського ОТЦКСП та Рівненського ОМТЦКСП із запитом на отримання публічної інформації, за змістом якого просив повідомити чи направляла військова частина НОМЕР_2 його запит від 20 січня 2020 року для опрацювання та надання довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції.

7 лютого 2020 року листом за № 12/1/159 Рівненський ОТЦКСП повторно повідомив позивачу про те, що видача довідки про безпосередню участь останнього в антитерористичній операції не належить до його повноважень.

В свою чергу, Рівненський ОМТЦКСП листом від 14 лютого 2020 року за № 1/163 повторно роз`яснив позивачу, що з метою отримання довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції останньому належить звернутися до військової частини у складі якої він проходив службу.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні позивачу довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, а також зобов`язання відповідача надати позивачу таку довідку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно абзацу другого пункту 19 частини першої статті 6 вищевказаного Закону, порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Процедура надання статусу учасникам бойових дій, регламентується Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 № 413 (Порядок № 413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з пунктом 2-1 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Пунктом 3 Порядку № 413 гласить, що райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ.

За змістом пункту 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи: про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Пунктом 6 Порядку № 413 передбачено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції використовується виключно для надання такій особі статусу учасника бойових дій. Статус учасника бойових дій був наданий позивачу 12 травня 2015 року, тобто задовго до звернення останнього до відповідача з приводу видачі довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції. Попереднє надання позивачу статусу учасника бойових дій не може позбавляти його права на отримання довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції.

Крім того колегія суддів зазначає, що Порядок № 413 не містить жодних застережень чи заборон щодо видачі довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції поза межами процедури призначення такій особі статусу учасника бойових дій. Крім того, зі змісту форми довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що затверджена Порядком № 413, слідує, що така довідка видається особі, яка брала безпосередню участь в здійсненні вказаних заходів, а не суб`єктам, до повноважень яких належить надання статусу учасника бойових дій.

Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням встановлює Інструкція з діловодства у Збройних Силах України, затверджена наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 7 квітня 2017 року № 124 (зі змінами; Інструкція № 124).

Відповідно до пункту 2.9.4 Інструкції № 124, військовослужбовцям і працівникам Збройних Сил України, особам, звільненим із військової служби, членам їх сімей, військовими частинами (установами) видаються довідки, які необхідні для пред`явлення у відповідні установи і організації.

Підпунктами 2.9.4.1 2.9.4.6 пункту 2.9.4 Інструкції № 124 визначені види довідок, що можуть видаватися особам, зазначеним у пункті 2.9.4 Інструкції, жодна з яких не є довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції. Однак, підпункт 2.9.4.6 пункту 2.9.4 Інструкції № 124 містить вказівку на те, що крім вищезазначених довідок командири (керівники) військових частин (установи) мають право, за зверненням військовослужбовців і працівників Збройних Сил України, осіб, звільнених із військової служби, та членів їх сімей, надавати інші довідки, передбачені законодавством.

Крім того, підпункт 2.9.4.6 пункту 2.9.4 Інструкції № 124 містить застереження про те, що довідки видаються військовослужбовцям командирами (керівниками) за місцем проходження військової служби, а особам, звільненим з військової служби та членам сімей, загиблих військовослужбовців у військових комісаріатах за місцем проживання (реєстрації).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач був звільнений з військової служби у вересні 2017 року та направлений для зарахування на військовий облік до Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату Рівненської області, а тому в даному випадку довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції позивачу має видати саме військовий комісаріат за місцем проживання (реєстрації), а не відповідач, позаяк, з вересня 2017 року позивач звільнений з військової служби.

Колегія суддів вважає помилковим твердження апелянта про те, що до спірних правовідносин має застосовуватися виключно Порядок № 413, оскільки вказаний Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб. Статус учасника бойових дій був наданий позивачу в травні 2015 року й спірні правовідносини не стосуються позбавлення останнього такого статусу, а тому застосування виключно положень Порядку № 413 не буде ґрунтуватися на правильному правозастосуванні. Порядок № 413 окрім визначення процедури надання та позбавлення статусу учасника бойових дій певних осіб, також встановлює право таких осіб на видачу довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції. З наявністю у позивача такого права, як зазначено вище, суд апеляційної інстанції погоджується, однак враховуючи, що воно реалізується поза межами процедури надання або позбавлення статусу учасника бойових дій, колегія суддів вважає, що доцільним буде застосування нормативно-правового акту, який встановлює загальні вимоги до довідок, що видаються військовою частиною (установою), яким є Інструкція № 124.

Щодо вимог в частині визнання протиправними дії відповідача, які стосуються розгляду запиту позивача від 20 січня 2020 року, наданого в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", колегія суддів зазначає наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI.

Згідно з статтею 1 Закону № 2939, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 3 Закону № 2939, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2939 передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

За приписами частини першої статті 13 Закону № 2939, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідач у справі оперативне командування «Захід», входить до структури Сухопутних військ Збройних Сил України та на нього покладається владні управлінські функції щодо забезпечення оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності у західній частині території України, а отже є розпорядником інформації в розумінні Закону № 2939.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939 встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 19 Закону №2939, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Колегія суддів, оглядаючи матеріалами справи, зазначає, що запит на отримання публічної інформації від 20 січня 2020 року був поданий позивачем відповідачу з дотриманням вимог Закону № 2939.

За правилами частини першої статті 20 Закону № 2939, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Крім того, приписами частини першої статті 22 Закону № 2939 встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Разом з тим, розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (частина третя статті 22 Закону № 2939).

З матеріалів справи вбачається, що на запит позивача від 20 січня 2020 року відповідач листом від 5 лютого 2020 року за № 501/377 повідомив, що згідно з чинним законодавством України, довідки військовослужбовцям видаються командирами (керівниками) за місцем проходження військової служби, а особам, звільненим з військової служби, та членам сімей загиблих військовослужбовців у військових комісаріатах за місцем проживання (реєстрації). Зважаючи на те, що у військової частини НОМЕР_2 запитувана позивачем інформація відсутня, тому відповідно до вимог статті 22 Закону № 2939, інформаційний запит від 20 січня 2020 року був направлений для опрацювання до Рівненського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Суд першої інстанції встановив, що на запит позивача від 20 січня 2020 року відповідач листом від 5 лютого 2020 року за № 501/377 повідомив позивачу, що згідно з чинним законодавством України, довідки військовослужбовцям видаються командирами (керівниками) за місцем проходження військової служби, а особам, звільненим з військової служби, та членам сімей загиблих військовослужбовців у військових комісаріатах за місцем проживання (реєстрації). Зважаючи на те, що у військової частини НОМЕР_2 запитувана позивачем інформація відсутня, тому відповідно до вимог статті 22 Закону № 2939, інформаційний запит від 20 січня 2020 року був направлений для опрацювання до Рівненського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Форма довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що затверджена Порядком № 413, передбачає внесення до неї інформації про строк участі особи в таких заходах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, зокрема: для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 413, для надання статусу учасника бойових дій, зокрема: особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Аналізуючи положення Порядку № 413 колегія суддів зазначає, що довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції оформляється за наслідками видання наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про завершення такою особою виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення. З наведеного також слідує те, що у довідці має зазначатися строк участі в антитерористичній операції, визначений наказами керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про початок та завершення виконання особою завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Особливості організації і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів визначає Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затверджена наказ Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 року за № 611/25388 (Інструкція № 333).

Відповідно до пункту 3.1 глави 3 розділу II Інструкції № 333, особові справи військовослужбовців, які одержали первинні офіцерські звання, складаються у двох примірниках одночасно з підготовкою подання до присвоєння первинного військового звання офіцерського складу, зокрема: у військових частинах, установах і закладах - військовослужбовцям і військовозобов`язаним за місцем їхньої служби перед направленням цих військовослужбовців для складання іспитів.

Відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу II Інструкції № 333, особова справа складається з послужного списку, автобіографії, фотографічної картки, атестаційних та додаткових матеріалів. Переліки атестаційних та додаткових матеріалів наведені в пунктах 3.6, 3.7 цієї глави. Так, пунктом 3.6 глави 3 розділу II Інструкції № 333 передбачено, що до розділу "Додаткові матеріали" (додаток 19) підшиваються, зокрема: виписки з наказів про службу в місцевостях із пільговими умовами служби. Тобто, у зв`язку із залученням позивача до безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення до розділу "Додаткові матеріали" особової справи позивача мали бути долучені виписки з відповідних наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ.

Пунктом 1.8 глави 1 розділу IV Інструкції № 333 встановлено, що при звільненні офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу з військової служби їхні особові справи пересилаються:

- перші примірники: при звільненні в запас чи відставку з правом на пенсійне забезпечення - до обласних і прирівняних до них військових комісаріатів за вибраним місцем проживання. У ці особові справи повинні бути внесені відмітки фінансових органів про проведений розрахунок вислуги років. У розділ особових справ "Додаткові матеріали" обов`язково повинні бути підшиті свідоцтво про хворобу, витяги з наказів про звільнення і виключення зі списків особового складу військової частини, усіх видів забезпечення і розрахунки вислуги років для пенсії; при звільненні в запас без права на пенсійне забезпечення - до районних (міських) військових комісаріатів за вибраним місцем проживання;

- другі примірники: на офіцерів - до районних (об`єднаних, міських) військових комісаріатів за вибраним місцем проживання. До цих примірників також долучаються витяги з наказів про звільнення і виключення зі списків особового складу військової частини, усіх видів забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку зі звільненням з військової служби, позивач на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 21 вересня 2017 року № 215 був виключений зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення й направлений для зарахування на військовий облік до Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату Рівненської області. З огляду на вказане, примірники особової справи позивача були направленні до обласного та об`єднаного міського військових комісаріатів за вибраним місцем проживання, що не заперечується відповідачем.

Суд апеляційної інстанції вважає, що повідомивши позивачу на запит від 20 січня 2020 року про те, що довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції йому має видати військовий комісаріат за місцем проживання (реєстрації), відсутність у відповідача інформації необхідної для оформлення такої довідки та направлення запиту на опрацювання належному розпоряднику, відповідач діяв у повній відповідності до вимог Закону № 2939 та не допускав вчинення протиправних дій, які б мали наслідком порушення прав ОСОБА_1 , а тому колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що відповідач міг витребувати інформацію, необхідну для оформлення йому довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, у Рівненського ОТЦКСП та Рівненського МОТЦКСП, оскільки приписи Закону № 2939 встановлюють для розпорядника інформації надавати на запит інформацію, яка перебуває у його володінні. При цьому, вказаний Закон жодним чином не встановлює для розпорядника інформації обов`язку щодо витребування запитуваної інформації в іншого розпорядника з метою позитивного вирішення запиту про її надання.

Разом з тим, суд критично оцінює твердження апелянта про наявність у відповідача інформації для оформлення довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, з огляду на наявність в останнього посвідчення від 23 червня 2014 року № 186/1397 про відрядження позивача до військової частини польова пошта НОМЕР_3 (с. Оріхове) для участі в антитерористичній операції, оскільки, як суд зазначав раніше, у довідці має зазначатися строк участі в антитерористичній операції, визначений наказами керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про початок та завершення виконання особою завдань антитерористичної операції в районах її проведення. Крім того, посвідчення про відрядження від 23 червня 2014 року № 186/1397 може підтвердити факт направлення позивача у райони проведення антитерористичної операції та мету такого направлення. Однак, вказаний документ не містить жодних відомостей про фактичний строк безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді у встановлений строк на пункт 3 запиту позивача від 28 листопада 2020 року, наданого в порядку Закону № 2939 і вказує наступне.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 2939, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Частиною четвертою статті 20 Закону № 2939 визначено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У запиті від 28 листопада 2019 року, окрім надання довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, позивач просив надати: інформацію щодо проведення засідань об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , КЕВ м. Рівне у листопаді 2019, та сплановані дати засідань даної комісії на грудень 2019, січень 2020; дату надходження та реєстраційний номер постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року № 857/10429/19 у справі № 460/964/19; інформацію, щодо проведених дій полковником ОСОБА_2 , щодо зміни 2-х кімнатної квартири у 3-х кімнатну, щодо можливої необхідної для проведення позивачем відповідної аналогічної дії, тобто повну інформацію щодо зміни 2-х кімнатної квартири у 3-х кімнатну. На вказаний запит, відповідач листом від 9 грудня 2019 року за № 501/4515 повідомив позивачу про продовження строку його розгляду, оскільки вказаний запит стосується надання значного обсягу інформації та потребує пошуку інформації серед значної кількості даних. Будь-яких доказів на підтвердження розгляду та направлення (вручення) позивачу відповіді на запит від 28 листопада 2019 року відповідачем суду надано не було.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі № 460/801/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 19 серпня 2020 року.