Справа № 640/21389/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року м. Київ № 640/21389/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовомГромадської організації "Всеукраїнське об`єднання "Рух вільних селян" (01004, м.Київ, вулиця Велика Васильківська, 18, офіс 13)
до Центральної виборчої комісії України (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, 1)
про визнання протиправною та скасування постанови №235 від 29.11.2018 ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Громадська організація «Всеукраїнське об`єднання «Рух вільних селян» (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії України (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії України №235 від 29 листопада 2018 року «Про Порядок призначення додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад від сільських, селищних територіальних громад, що добровільно приєдналися до сільських, селищних об`єднаних територіальних громад».

Мотивуючи заявлені позовні вимоги представник позивача зазначив, що відповідач всупереч пункту 30 частини 1 статті 85 Конституції України перебрав на себе конституційні повноваження Верховної Ради України на призначення місцевих виборів та вийшов за визначені статтею 6 Конституції України межі розподілу конституційних повноважень між законодавчою, виконавчою та судовою гілками влади та іншими прямо передбаченими Конституцією України суб`єктами владних повноважень.

Також представник позивача повідомив, що Конституція України наділяє громадян України, що мають право голову на виборах згідно статті 70 Конституції України, виборчими правами на місцевих виборах виключно з урахуванням їх місця проживання у відповідній адміністративно-територіальній дільниці - селі, селищі, районі, області. На переконання представника позивача, спірний Порядок призначення виборів спрямований на порушення меж виборчих округів на місцевих виборах.

Крім того, представник позивача стверджував, що посилання відповідача на положення закону «Про добровільне об`єднання територіальних громад» не звільняє від дотримання вимог статті 5 Європейської Хартії місцевого самоврядування, оскільки ніхто не припиняв чинність Європейської Хартії місцевого самоврядування, що підлягає обов`язковому застосуванню в Україні і має силу закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача зазначив, що оскаржуване рішення ухвалено Комісією в межах визначених законодавством України повноважень з метою забезпечення однакового застосування законодавства України про місцеві вибори на всій території України та належної організації підготовки і проведення додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад. Крім того, представник відповідача просив врахувати, що відповідно до вимог Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» підставою для прийняття оскаржуваного рішення про призначення додаткових місцевих виборів є відповідне звернення обласної державної адміністрації, а не постанова Верховної Ради України.

У додаткових письмових поясненнях представник позивача зазначив, що посилання спірною постановою ЦВК на положення Закону України «Про місцеві вибори», що втратили чинність, такі приписи оскаржуваної постанови слід вважати протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Крім того, представник відповідача стверджував, що спірна постанова не враховує норми законодавства, на відповідність яким слід перевіряти подані звернення обласних державних адміністрацій, а також міжнародні зобов`язання України.

З огляду на викладене вище та відсутність підстав для розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

При цьому, суд враховує клопотання позивача про прискорення розгляду справи.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

29 листопада 2018 року Центральна виборча комісія з метою забезпечення однакового застосування законодавства України про місцеві вибори та належної організації підготовки додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад від сільських, селищних територіальних громад, що добровільно приєдналися до сільських, селищних об`єднаних територіальних громад, у частині їх призначення, відповідно до статей 8 1, 8 2 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", частини шостої статті 14, частин четвертої, шостої, восьмої статті 15, пунктів 1, 4, 8, 1 2 частини першої статті 24 Закону України "Про місцеві вибори", керуючись статтями 11 - 13, частиною другою статті 16, пунктами 4, 13 статті 17, пунктами 2, 7, 9 статті 21 Закону України "Про Центральну виборчу комісію", прийняла постанову №235, якою затверджено Порядок призначення додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад від сільських, селищних територіальних громад, що добровільно приєдналися до сільських, селищних об`єднаних територіальних громад (далі - Порядок №235).

Так, вказаний Порядок визначає процедуру призначення Центральною виборчою комісією додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад від сільських, селищних територіальних громад, що добровільно приєдналися до сільських, селищних об`єднаних територіальних громад, у порядку, визначеному Законом України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", за результатами розгляду звернень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних державних адміністрацій щодо призначення таких виборів.

Незгода позивача із підставами та повноваженнями відповідача щодо прийняття даної постанови від 29 листопада 2018 року зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Вимогами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок утворення, правовий статус, основні засади організації діяльності Центральної виборчої комісії як постійно діючого колегіального державного органу, до компетенції якого належить забезпечення організації підготовки та проведення виборів і референдумів в Україні, забезпечення реалізації та захисту конституційних виборчих прав громадян України і прав на участь у референдумах, суверенного права Українського народу на виявлення своєї волі визначає Закон України «Про Центральну виборчу комісію» від 30 червня 2004 року №1932-IV (далі - Закон №1932-IV, в редакції на момент прийняття спірної постанови).

Положеннями статті 1 Закону №1932-IV передбачено, що Центральна виборча комісія (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України. Комісія очолює систему виборчих комісій та комісій з референдуму, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, всеукраїнського референдуму. Комісія здійснює контроль за діяльністю та консультативно-методичне забезпечення виборчих комісій, які утворюються для організації підготовки та проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, та комісій з місцевих референдумів.

Частиною 1 статті 2 Закону №1932-IV визначено, що Комісія відповідно до своїх повноважень забезпечує дотримання передбачених Конституцією України та законами України принципів і засад виборчого і референдумного процесів, реалізацію виборчих прав громадян України та права на участь у референдумі, однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України.

Вимогами частини 3 статті 14 Закону №1932-IV передбачено, що під зверненням за цим Законом слід розуміти, зокрема, заяву, в якій міститься прохання сприяти реалізації виборчих прав, права на участь у референдумі, надати консультативно-методичну допомогу чи рекомендації щодо підготовки та проведення виборів і референдумів, роз`яснення з питань застосування законодавства України про вибори і референдуми або в якій висловлюються думки, рекомендації, поради щодо вдосконалення законодавства України з питань виборів і референдумів та правового регулювання виборів і референдумів в Україні, стосовно покращання діяльності виборчих комісій, комісій з референдумів тощо;

Комісія за результатами узагальнення практики застосування законодавства України про вибори і референдуми та практики проведення виборів і референдумів в Україні, а також у разі необхідності може за власною ініціативою розглянути та прийняти у встановленому цим Законом порядку рішення стосовно: організації підготовки та проведення виборів і референдумів (частина 2 статті 16 Закону №1932-IV).

Відповідно до пунктів 2, 4 статті 17 Закону №1932-IV Комісія забезпечує дотримання передбачених Конституцією та законами України принципів і засад виборчого процесу та процесу референдуму; забезпечує однакове застосування законодавства України про вибори і референдуми на всій території України.

Повноваження Комісії щодо організації підготовки і проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад, сільських, селищних, міських голів врегульовані статтею 21 Закону №1932-IV.

Основні засади, організацію і порядок проведення виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у містах, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів та старост визначає Закон України «Про місцеві вибори» від 14 липня 2015 року №595-VIII (далі - Закон №595-VIII, в редакції станом на момент прийняття оскаржуваної постанови).

Згідно частини 1 статті 14 Закону №595-VIII місцеві вибори можуть бути черговими, позачерговими, повторними, проміжними, додатковими або першими.

Відповідно до вимог частини 6 статті 14 Закону №595-VIII додаткові вибори депутатів сільських, селищних рад від територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади в порядку, визначеному Законом України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», призначаються Центральною виборчою комісією в порядку, визначеному законом.

Пунктами 1, 1-2, 4 частини 1 статті 24 Закону №595-VIII визначено, що Центральна виборча комісія, крім повноважень, передбачених Законом України «Про Центральну виборчу комісію»: здійснює контроль за додержанням та однаковим застосуванням законодавства про місцеві вибори на всій території України; призначає додаткові вибори до сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади депутатів від територіальної громади, що приєдналася у порядку, визначеному Законом України «Про добровільне об`єднання територіальних громад»; приймає обов`язкові для виконання всіма суб`єктами виборчого процесу, установами, підприємствами, організаціями, а також органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами роз`яснення з питань застосування цього Закону; встановлює (затверджує) форми (зразки) виборчих документів, печаток і штампів.

Вимогами частини 9 статті 8-2 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» передбачено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна державна адміністрація протягом 10 робочих днів з дня отримання рішення про добровільне приєднання до об`єднаної територіальної громади у разі його відповідності висновку, передбаченому частиною п`ятою цієї статті, звертається до Центральної виборчої комісії для прийняття нею рішення про призначення додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад від територіальної громади, що приєдналася. Про таке звернення Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна державна адміністрація одночасно інформує Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим, відповідні обласні ради, відповідні ради, що прийняли рішення про добровільне приєднання до об`єднаної територіальної громади.

Частиною 6 статті 2 Закону №595-VIII визначено, що додаткові вибори депутатів сільських, селищних рад проводяться за мажоритарною системою відносної більшості в одномандатних виборчих округах, на які поділяється територія територіальної громади, що приєдналася до об`єднаної територіальної громади в порядку, визначеному Законом України «Про добровільне об`єднання територіальних громад».

Відповідно до частини 8 статті 18 Закону №595-VIII Центральна виборча комісія шляхом прийняття відповідного рішення оголошує про початок виборчого процесу чергових місцевих виборів, перших виборів депутатів місцевої ради, сільського, селищного, міського голови, додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад, а територіальна виборча комісія - про початок виборчого процесу позачергових, повторних, проміжних місцевих виборів, перших виборів старости на своєму засіданні, про що зазначається у протоколі засідання комісії. Офіційним оголошенням є прийняття відповідною виборчою комісією рішення про початок виборчого процесу відповідного виду місцевих виборів. Рішення відповідної виборчої комісії про оголошення початку виборчого процесу відповідного виду місцевих виборів оприлюднюється не пізніше наступного дня після дня його прийняття відповідно в загальнодержавних або місцевих засобах масової інформації чи в інший визначений нею спосіб.

Аналіз вищенаведених норм чинного на момент прийняття спірної постанови свідчить, що Законами України «Про місцеві вибори», «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Центральна виборча комісія наділена повноваженнями щодо призначення додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад.

При цьому, посилання представника позивача на те, що з 01 січня 2020 року набув чинності Виборчий кодекс України, а відтак норми Закону України «Про місцеві вибори» не підлягають застосуванню відхиляються, оскільки станом на момент прийняття оскаржуваної постанови положення Закону України «Про місцеві вибори» були чинними та підлягали застосуванню в межах спірних правовідносин.

Також, в частині тверджень представника позивача стосовно того, що відповідачем порушено вимоги статті 85 Конституції України, суд зазначає, що пунктом 30 частини 1 статті 85 Конституції України (в редакції на момент прийняття спірної постанови) передбачено, що до повноважень Верховної Ради України належить: призначення чергових та позачергових виборів до органів місцевого самоврядування.

Тобто, призначення додаткових виборів депутатів сільських, селищних рад не відносилось до повноважень Верховної Ради України, відповідно, в діях відповідача відсутні перевищення законодавчо визначених повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 140 Конституції України та частиною 1 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (частина третя статті 140 Конституції України).

Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 18 червня 2002 року № 12-рп/2002 дав офіційне тлумачення положенням частини першої статті 140 Конституції України, відповідно до якого зазначені положення не встановлюють порядку об`єднання або роз`єднання самих територіальних громад. Питання організації місцевого самоврядування, які не врегульовані Конституцією України, у тому числі умови та порядок об`єднання або роз`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, мають визначатися законом (стаття 146 Конституції України).

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, а також добровільного приєднання до об`єднаних територіальних громад, є Закон України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», і саме його норми підлягають застосуванню у відповідних правовідносинах.

Зокрема, згідно з частиною шостою статті 8 вказаного Закону в разі відповідності проекту рішення про добровільне приєднання до об`єднаної територіальної громади Конституції та законам України сільські, селищні, міські ради на наступній сесії приймають рішення про добровільне приєднання до об`єднаної територіальної громади.

Враховуючи положення статей 7 та 82 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної державної адміністрації належать надання висновку щодо відповідності Конституції України та законам України проектів рішень про добровільне об`єднання територіальних громад, про добровільне приєднання до об`єднаної територіальної громади, перевірка таких рішень після їх прийняття на відповідність указаному висновку, а також у разі встановлення такої відповідності - звернення до Центральної виборчої комісії для прийняття нею рішення про призначення перших, додаткових місцевих виборів.

Відповідно до вимог Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» підставою для прийняття Центральною виборчою комісією рішення про призначення додаткових місцевих виборів є відповідне звернення обласної державної адміністрації, а не постанова Верховної Ради України, що позивачем не заперечується.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного в сукупності, виходячи з критеріїв правомірності прийняття суб`єктом владних повноважень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови в судовому порядку.

Згідно із частинами 2-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень виконано обов`язок доказування в повному обсязі.

Виходячи з вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Рух вільних селян» відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук