Справа № 200/7028/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 р. Справа№200/7028/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (87555, Донецька область, м.Маріуполь, п-т Миру, 70, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона 28 квітня 2020 року, звернулась до Відповідача із заявою про призначення та виплату державної допомоги при народженні дитини.

Повідомленням від позивача №990 від 25.05.2020р., мені було відмовлено відповідно до п.12 Постанови Кабінету Міністрів від 27.12.2001р. №1751 «Про затвердження порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми». Де зазначається, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж 12 календарних місяців після народження дитини.

У зв`язку за доглядом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та народженням другої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка зазначає, що можливості виїхати не мала.

Окрім цього 10.07.2018р. чоловік позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 потрапив у заручники до незаконних збройних формувань в районні проведення антитерористичної операції та був визволений 29.12.2019 р., згідно довідки №33/8-К-46/138 від 11.01.2020р., та згідно довідки від 30.04.2020р., йому було встановлено статус особи, яка постраждала від торгівлі людьми (рішення Мінсоцполітики від 15.04.2020р. №5353/0/2-20/47). Цей факт також унеможливив перетин лінії розмежування для отримання допомоги від держави при народженні дитини, через те що вивезти дітей на підконтрольну Україні територію без дозволу батька дітей не має можливості.

Вважаю неправомірними дії Відповідача щодо відмови у наданні державної допомоги з підстав відсутності права на допомогу при народженні дитини, оскільки була позбавлена можливості своєчасно звернутись з відповідною заявою про отримання допомоги у зв`язку з наведеними вище обставинами.

Просить суд

визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Лівобережного району щодо відмові у виплаті державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 ,

зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради Лівобережного району виплатити Позивачу державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради Лівобережного району виплатити Позивачу державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 30 липня 2020 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

20 серпня 2020 року від позивача надійшла заява про заміну відповідача його правонаступником.

Ухвалою Донецького окружний адміністративний суд від 21.08.2020 року замінено відповідача Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради на належного відповідача по даній справі Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради ().

12 серпня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

14 серпня 2020 року відповідач надав уточнений відзив на позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним,

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань станом на сьогоднішній день та на момент подання адміністративного позову управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради перебуває в стані припинення, його правонаступником є Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради ().

Згідно Закону України від 21.12.1992 «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (зі змінами) встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її приз наченням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини, що вста новлено п. 6 ст. 11 Закону.

П. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (зі змінами) передбачено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

28.04.2020 року ОСОБА_1 звернулась до департаменту з питання призначення допомоги при народженні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з необхідним пакетом документів.

Враховуючи те, що діти позивачки народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 та 23.02.2018 року звернення за призначенням допомоги згідно вимог чинного законодавства повинно було надійти до уповноваженого органу з питань соціального захисту населення протягом року з моменту народження, тобто до 03.12.2015 року та відповідно до 22.02.2019 року.

В зв`язку з вищевикладеним на звернення від 28.04.2020 в призначенні допомоги при народженні на двох дітей ОСОБА_1 рішенням департаменту від 18.05.2020 року було відмовлено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради просить відмовити.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Алчевським МВ УМВС України в Донецькій 21.07.2006 року, РНОКПП НОМЕР_1 , та є внутрішньо переміщеною особою згідно Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1413- від 23.04.2020р.

Відповідач - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, яке є юридичною особою , 87555 Донецька обл., місто Маріуполь, пр.Миру, 70 та суб`єктом владних повноважень.

Судом встановлено, що позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Алчевську Луганської області народила дитину ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 16.12.2014 року, актовий запис № 983, є внутрішньо переміщеною особою згідно Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1413- від 23.04.2020 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка в місті Алчевську Луганської області народила дитину ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04.02.2020 року, актовий запис № 5, є внутрішньо переміщеною особою згідно Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1413- від 23.04.2020р.

Згідно довідки №33/8-К-46/138 від 11.01.2020р., чоловік позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 10.07.2018р. потрапив у заручники до незаконних збройних формувань в районні проведення антитерористичної операції та був визволений 29.12.2019р., згідно довідки від 30.04.2020р., йому було встановлено статус особи, яка постраждала від торгівлі людьми (рішення Мінсоцполітики від 15.04.2020р. №5353/0/2-20/47) (а.с.17-18).

28 квітня 2020 року, позивачка звернулась до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Лівобережного району із заявою про призначення та виплату державної допомоги при народженні дитини.

Повідомленням від позивача №990 від 25.05.2020р., було відмовлено відповідно до п.12 Постанови Кабінету Міністрів від 27.12.2001р. №1751 «Про затвердження порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми». Де зазначається, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж 12 календарних місяців після народження дитини. (а.с.16).

Отже, спірним питанням у справі є правомірність відмови відповідача в призначенні допомоги при народженні дітей.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частинами 1 та 2 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що громадяни України, в сім`ях, яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми є, зокрема, допомога при народженні дитини.

Згідно зі ст. 10 вказаного Закону допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 вказаного Закону допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Аналогічні положення містить п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, згідно з яким допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Відмовляючи в призначенні допомоги при народженні дитини відповідач виходив з того, що звернення за її призначенням надійшло пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Разом з тим, приймаючи таке рішення відповідачем не враховано наступне.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. І даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Тобто, в спірних правовідносинах неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянкою України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, враховуючи ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушена була змінити місце проживання внаслідок проведення антитерористичної операції на території Донецької області (що мало наслідком неможливість своєчасного оформлення відповідних документів та звернення за отриманням допомоги), виходячи з принципу верховенства права та завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування оскарженого рішення в частині, яке створює правові наслідки, і зобов`язання відповідача призначити та провести виплати позивачу допомоги при народженні дитини в порядку та розмірі, що встановлений ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки, що викладені у рішенні Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справах №591/610/16 (провадження №К/9901/12622/18), № 242/5735/16-а (провадження № К/9901/33839/18), які відповідно до ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо відмові у виплаті державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 ,

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м.Маріуполь, п-т Миру, 70, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ) державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м.Маріуполь, п-т Миру, 70, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ) державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, м.Маріуполь, п-т Миру, 70, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ) суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 21 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков