Справа № 440/1213/20
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 р.Справа № 440/1213/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УТК ХИМАЛЬЯНС" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 24.04.20 року по справі № 440/1213/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УТК ХИМАЛЬЯНС"

до Державної служби України з безпеки на транспорті , Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області третя особа Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "УТК Химальянс" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа - Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, в якій просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 186143 від 04 лютого 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки зафіксовано порушення нормативно допустимого навантаження на вісь автомобіля під час перевезення вантажів. Вищевказані обставини зумовили винесення Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 186143 від 04 лютого 2020 року. Позивач не погоджується з правомірністю накладення штрафу, зазначаючи, що відповідачем не враховано властивостей вантажу, що перевозився ТОВ "УТК Химальянс", а саме, рідкого комплексного добрива (наливом).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ТОВ "УТК Химальянс" подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинм справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена без наявності факту правопорушення, при відсутності затвердженої методики зважування рідких вантажів, із використанням очевидно несправного габаритно-вагового обладнання без наявності свідоцтва оцінки відповідності, із результатами зважування, які при повторному зважуванні показали збільшення загальної ваги рідини на 1,350 тонн, долив якої в опломбовану цистерну фізично не можливий в польових умовах, із відображенням результатів зважування рідини, які між сусідніми осями різнились більш яу удвічі, що також фізчно неможливо.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Державна служба України з безпеки зазначає, що під час проведення рейдової перевірки шляхом проведення габаритно-вагового контролю інспекторами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки перевірено транспортний засіб, що належить позивачу та виявлено перевищення допустимого навантаження на одиночну вісь: 12,8 т при допустимих 11 т. Зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" передбачає нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування незалежно від типу вантажу та вважає, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена обґрунтовано, за порушення, яке мало місце, із дотримання процедури, визначеної законодавством про автомобільний транспорт. У вказаному відзиві просив залишити апеляційну скаргу ТОВ "УТК Химальянс" без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 без змін.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 09 січня 2020 року на ділянці автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203км+500м посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на підставі відповідного направлення від 28 грудня 2019 року № 001318 проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки DAF д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ТОВ "УТК Химальянс", за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 198663 від 09 січня 2020 року, з яким водійознайомився, проте від підпису якого відмовився /а.с. 75/.

У вищевказаному акті перевірки зафіксовано порушення пункту 22.5 ПДР та вимог статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких передбачено статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній дозвіл на рух дорогами України з перевищенням вагових обмежень.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю автомобіля (тягача) марки DAF д.р.н. НОМЕР_1 , встановлено навантаження на осі, тонн: 1) 6,85; 2) 12,80; 3) 6,00; 4) 6,15; 5) 5,85 (а.с. 88) та зафіксовано перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на одиночну вісь 12,80 т при допустимих 11 т, яке відображено в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 040715 від 09 січня 2020 року (а.с. 89).

24 січня 2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області засобами поштового зв`язку на адресу позивача направлено повідомлення № 6651/33/24-20 від 22 січня 2020 року про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 76-77). Відомостями з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" підтверджено, що вищевказане відправлення вручене адресату 27 січня 2020 року (а.с. 78).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 186143 від 04 лютого 2020 року, якою стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн. (а.с. 74).

Позивач не погодився з вищевказаною постановою Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, в зв`язку з чим оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування здійснюється відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух", "Про автомобільні дороги", "Про міліцію", Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30), Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (надалі - Порядок № 879).

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Отже, ТОВ "УТК Химальянс" є автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", про що свідчить відповідний запис в товарно-транспортній накладній від 08.01.2020 №Р03.

Згідно з приписами статті 6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідач зазначає, що 24 січня 2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області засобами поштового зв`язку на адресу позивача направлено повідомлення № 6651/33/24-20 від 22 січня 2020 року про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 04 лютого 2020 року. На підтвердження викладеного, відповідачем дло матеріалів справи надано копію списку згрупованих поштових відправлень №255, фіскальний чек від 24 січня 2020року та інформацією відстеження посилок із сайту Укрпошти.

Відповідно до витягу з Інтернет-ресурсу ДП "Укрпошта" з відстеження відправлень поштове відправлення вручено 27 січня 2020 року, тобто лист позивачу направлений завчасно та до настання дати розгляду справи.

Пунктами 26, 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином обов`язок щодо направлення позивачу повідомлення про дату, час і місце розгляду справи відповідачем виконано в повному обсязі, а тому колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача в апеляційній скарзі, що підприємство не повідомлено про розгляд справи управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області.

Матеріалами справи встановлено, що підставою для висновків відповідачів про порушення позивачем вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" є твердження інспекторів про відсутність у позивача на час проведення перевірки дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Колегія суддів зазначає, що частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільні дороги" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За визначенням, наведеним у підпункті 3 пункту 2 Порядку 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Матеріалами справи встановлено, що під час проведення рейдової перевірки вказаний вище транспортний засіб пройшов зважування на ваговому комплексі, за результатами якого встановлено перевищення габаритних вагових параметрів ТЗ, а саме повна маса ТЗ склала 37,65 т при допустимих 40 т. При цьому, навантаження на вісь 2 склала 12,80 т при допустимих 11 т, що зафіксовано чеком вагового зважування №76562 від 09.01.2020 16:06, Актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №040715 від 09.01.2020, Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю №025785 від 09.01.20.

Крім того, позивач зазначає, за погодженням працівників Укртрансбезпеки, транспортний засіб DAF д.р.н. НОМЕР_1 повторно зважено на ваговому комплексі та відповідно до чеку №76620 від 09.01.2020 17:57, навантаження на вісь 2 склала 10,500 т при допустимих 11 т, повна маса ТЗ склала 39,00 т. Тобто, друге зважування зафіксувало зовсім інші показники, які були в межах норми як по загальній вазі так і по кожній осі.

Щодо посилань позивача в апеляційній скарзі про те, що відповідачем не надано свідоцтво про повірку вимірювального пристрою вагового комплексу, колегія суддів зазначає наступне.

Форма таких документів затверджена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013 (надалі - Порядок взаємодії №1007/1207) та не передбачає зазначення таких даних.

За приписами пунктів 12, 13 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинно утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Що стосується зважувального обладнання, яким проводився габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача та його справності, то, відповідно до пояснень відповідача такий здійснювався типом засобів вимірювальної техніки "Ваги автомобільні тензометрічні поосьового зважування САВПВ-20".

Вказаний відповідачем засіб пройшов повірку відповідно до статті 8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №908М, виданим державним підприємством "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (а.с.85).

Колегія суддів зазначає, що вказаний документ, на переконання суду, не підтверджує той факт, що зважування транспортних засобів проводилось Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, оскільки відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт задіяння саме вказаного вимірювального засобу 09.01.2020 на а/д М14, 203 км.+500м. під час рейдової перевірки та здійснення зважування транспортного засобу позивача.

Окремо колегія суддів зазначає, що відсутність зазначення будь-яких ідентифікуючих реквізитів приладу, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль у чеку (квитанції) такого приладу, тобто в документі, який встановлює обсяг ваги транспортного засобу, викликає обґрунтовані сумніви у суду апеляційної інстанції щодо здійснення заходів такого контролю вказаним вище приладом на який посилається відповідач.

Таким чином, чек (квитанція), на підставі якої відповідачем складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №040715 від 09.01.2020, Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 025685 від 09.01.20 не може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує факт зважування транспортного засобу позивача вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, та має Свідоцтво про державну метрологічну атестацію, на яке посилається відповідач.

Колегія суддів зазначає, що Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №908М містить назву, позначення та порядковий номер, заводський номер вимірювальної техніки. В той же час, чек (квитанція), документ, який не має назви але наданий відповідачем в підтвердження проведення зважування транспортного засобу позивача - не містить реквізитів щодо назви, позначення, порядкового номеру, заводського номеру вимірювальної техніки, якою проведено ваговий контроль. Крім того, вказаний документ не підписано жодною особою, яка проводила ваговий контроль, він не містить серійного номеру, ПІБ водія (а.с. 87).

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Статтею 33 Законом України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 3 ст. 48 Закону №2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно із п. 16 "Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року за № 30).

В даному ж випадку, слід також враховувати і властивості вантажу, який перевозив належний позивачу автомобіль, а саме: добриво рідке комплексне азотно-форфорне, що є рідким наливним вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху.

Додатково колегія суддів зазначає, що загальна вага транспортного засобу під час відповідного зважування не перевищувала загального ліміту у 40 т., а становила 37,65т., що не заперечується сторонами.

Також слід звернути увагу і на те, що Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром "Інститут Метрології", свідоцтво про атестацію № 02-84-08.

Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Не врахування судом першої інстанції зазначених обставин, призвело до неправильного вирішення справи, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 317 КАС України з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.7 ст.139 КАС України).

Матеріалами справи підтверджено, що згідно квитанції АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 02.03.2020 № 5067 ТОВ "УТК Химальянс" сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 2102,00 грн. та згідно квитанції АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 21.05.2020 № 5943 ТОВ "УТК Химальянс" сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3153,00 грн.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Колегія суддів зазначає, оскільки Управління Укртрансбезпеки в Полтавській області не має ідентифікаційного номеру за ЄДРПОУ, а є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, відтак судові витрати, які підлягають відшкодуванню у зв`язку з розглядом справи, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувать з Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УТК ХИМАЛЬЯНС" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 року по справі № 440/1213/20 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УТК ХИМАЛЬЯНС" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, третя особа Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04 лютого 2020 року № 186143.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УТК ХИМАЛЬЯНС" (вул. Європейська, 146А, м. Полтава, 36008, ) витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 18.08.2020 року