Справа № 520/10767/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

18 серпня 2020 р. cправа № 520/10767/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Горшкова О.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 , як законного представника своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до 1) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 2) Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , як законний представник своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати відмову Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у видачі ОСОБА_1 як законному представнику малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4 , протиправною;

- зобов`язати Харківську міську раду в особі свого виконавчого органу Юридичного департаменту Харківської міської ради погодити проект наказу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про видачу ОСОБА_1 як законному представнику малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4 ;

- зобов`язати Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради підготувати та зареєструвати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , анулювати реєстрацію раніше виданого свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру, видати зареєстрований у встановленому порядку дублікат вищезазначеного свідоцтва ОСОБА_1 як законному представнику малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- відповідно до ст. 372 КАСУ встановити строк виконання судового рішення у ЗО (тридцять) календарних днів.

- відповідно до ст. 382 КАСУ зобов`язати відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вжитий у Кодексі адміністративного судочинства України термін "суб`єкт владних повноважень" означає: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

За приписами частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Також, в межах спірних правовідносин, суд надає оцінку наявності публічно - правового спору, що є необхідним для вирішення питання про предметну юрисдикцію адміністративного суду.

Так, суд зазначає, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

При цьому, суд зазначає, що під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно також виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, від 27 червня 2018 року у справі № 815/6945/16.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач, з посиланням на приписи ст. 321 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вбачає порушення суб`єктами владних повноважень прав ОСОБА_1 та її малолітніх дітей під час визнання спадщини та видачі дублікату свідоцтва про право власності на таку спадщину.

Тобто, предметом даного спору є протиправні дії та рішення суб`єктів владних повноважень щодо не оформлення спадкового майна та відмову у видачі ОСОБА_1 , як законному представнику своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Отже, підставою для звернення позивача до суду із даним позовом слугували обставини необхідності позивачу в інтересах своїх малолітніх дітей захищати приватно - правові інтереси, які виникли під час вчинення дій щодо оформлення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відтак, позивач бажаючи захистити свої саме приватно - правові інтереси та приватно - правові інтереси своїх малолітніх дітей та вирішити питання про оформлення спадкового майна відповідності до приписів Цивільного кодексу України, вказане питання повинно вирішуватись в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного.

Намагання ж позивача вирішити спір про спадкове (речове) право на об`єкт нерухомості, використовуючи систему адміністративних судів, та розгляд адміністративним судом такого спору в порядку КАС України, не відповідає вимогам чинного законодавства.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на що суд відмовляє у відкритті провадження по даній справі та роз`яснює позивачу, що для захисту своїх прав та законних інтересів він має право звернутись до відповідного суду загальної юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, ст. 248, ст.256, ст. 293, ст. 295, ст.297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , як законного представника своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до 1) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 2) Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що для захисту своїх прав та законних інтересів він має право звернутись до відповідного суду загальної юрисдикції.

Зобов`язати УДКСУ в Основ`янському районі м. Харкова повернути з рахунку: UA4020011, отримувач: УК Основян/м.Хар.Основянсь/22030101, код отримувача: 37999628, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) на користь ОСОБА_1 , як законного представника своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (адреса реєстрації - АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. відповідно до платіжного документу № Х502-9А7С-1ВМХ-9С90 від 13.08.2020 року.

Повернути позивачу оригінал платіжного документу № Х502-9А7С-1ВМХ-9С90 від 13.08.2020 року про сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Горшкова