Справа № 580/1833/20
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20 серпня 2020 року справа № 580/1833/20
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення часників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС України, відповідач-1), ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі ліквідаційна комісія, відповідач-2), в якому просить:
- зобов`язати ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності 29.10.2019 року, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що з встановленням другої групи інвалідності відповідно норм чинного законодавства позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги. Відтак, звернувся до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно ст. 23 Закону України Про міліцію та постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.
Ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області позивачеві було відмовлено у виплаті (лист № П-332 від 17.12.2019), однак враховуючи, що ліквідаційна комісія немає повноважень приймати рішення про призначення одноразової грошової допомоги, позивач звернувся із заявою в якій наполягав на направленні документів для прийняття рішення до МВС України. Після цього ліквідаційною комісією було підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про міліцію № 565-Х1І від 20 грудня 1990 року та направлено до МВС України для прийняття рішення.
У своїх відмові відповідач № 1 зазначив, що матеріали повертаються на доопрацювання в зв`язку з відсутністю в матеріалах інформації про встановлення чи відсутність установлення II групи інвалідності з утратою працездатності за період 20 років від дати первинного огляду МСЕК.
У своїй відмові відповідач № 2 зазначив, що позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року (далі Порядок № 850), оскільки друга група інвалідності встановлена в період понад два роки від дати первинного огляду.
Позивач вважає, що такими відмовами порушені конституційні права позивача, невірно трактуючи норми чинного законодавства, оскільки як Законом України Про міліцію № 565-Х1І від 20 грудня 1990 року так і Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року, визначено вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, і підстав, з яких виходили відповідачі, пункт 14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850, не містить.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
12 червня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому МВС України просило в його задоволенні відмовити повністю зазначивши при цьому, що листом ДФОП МВС від 31.03.2020 310412/15-2020 повернуто до ліквідаційної комісії УМВС в Черкаській області документи позивача на доопрацювання. Підставою для їх повернення стала відсутність інформації про встановлення (чи відсутність) установлення ІІ групи інвалідності з утратою працездатності за період 20 років від дня первинного огляду МСЕК у надісланих матеріалах.
Таким чином, вказаний лист ДФОП МВС від 31.03.2020 310412/15-2020 не можна вважати правовим актом індивідуальної дії в розумінні КАС України.
Також відповідач-1 наголосив, що позовна вимога ОСОБА_1 щодо прийняття рішення про призначення та здійснення виплати йому одноразової грошової допомоги є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Окрім того, відповідач-1 наголосив, що оскільки позивач перебував в трудових (службових) відносинах з УМВС України в Черкаській області, то саме цей орган і проводить виплату одноразової грошової допомоги, у разі задоволення позовних вимог, як то передбачено Порядком № 850, оскільки на МВС України покладено обов`язок щодо прийняття рішення, а не виплати грошової допомоги.
17.06.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому ліквідаційна комісія просила відмовити у задоволенні позову, зазначивши при цьому, що дія постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року на позивача не поширюється, оскільки позивачеві встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що не є тотожним із захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Також відповідач-2 звертає увагу, що позивачеві не відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, а лише повернуто матеріали на доопрацювання.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато з урахуванням Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 18 червня 2020 року № 731-IX.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.
Суд встановив, що ОСОБА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ Черкаської області з 01.07.1976 року до 15.02.1999 року.
В період з 4 до 10 травня 1986 року (під час служби в органах внутрішніх справ), виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 07.11.2019 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни. Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 04.12.2019, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, першої категорії.
У відповідності із довідкою до акту огляду МСЕК серія 1-4К № 012807 01.04.1999 року позивачеві було встановлено третю групу інвалідності. В подальшому в зв`язку погіршенням стану здоров`я у відповідності із довідкою до акту огляду МСЕК серія 12ААБ № 467641 від 30.10.2019 року позивачеві з 29.10.2019 встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно довідки серії 12ААА № 033587 про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності в процентах, потреби в додаткових видах допомоги від 30.10.2019 року ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 80% .
З встановленням другої групи інвалідності, відповідно норм чинного законодавства, позивач звернувся до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно статті 23 Закону України Про міліцію та постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року.
Ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області позивачеві відмовлено у виплаті (лист № П-332 від 17.12.2019), однак враховуючи, що ліквідаційна комісія немає повноважень приймати рішення про призначення одноразової грошової допомоги, позивач звернувся із заявою в якій наполягав на направленні документів для прийняття рішення до Міністерства внутрішніх справ України. Після цього ліквідаційною комісією підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про міліцію № 565-Х1І від 20 грудня 1990 року, та направлено до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення.
Під час надання правової оцінки встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини шостої статті 23 Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року № 565-XII (чинного до 07.11.2015), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Пунктом 2 Порядку № 850 обумовлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
За приписами пунктів 7-9 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Отже, Порядком № 850 чітко передбачено обов`язок керівника органу внутрішніх справ подати МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції.
Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача-2 із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що позивачеві встановлена ІІ група інвалідності.
20 лютого 2020 року ліквідаційна комісія подала до МВС України висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року, складений на підставі матеріалів працівника міліції ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого прапорщика міліції, помічника командира взводу ОБППСМ УМВС України в Черкаській області.
Відповідач-2 діяв в межах та у спосіб передбачений Закону України Про міліцію та Порядком № 850, подав до МВС документи, надані позивачем та висновок щодо виплати грошової допомоги, отже в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Разом з тим, приймаючи до уваги те, що МВС України не приймало рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги позивачеві, надавши відповідь листом про повернення матеріалів справи, чим допустило протиправну бездіяльність, тому суд для повного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу, що відповідач-1, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний прийняти рішення за результатами розгляду питання щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачеві, а не повертати матеріали на доопрацювання, ухиляючись від розгляду поданих документів та від прийняття обґрунтованого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 19 вересня 2018 року у справі № 530/1280/17, від 03 жовтня 2018 року у справах № 361/7249/17, № 361/7249/17 та від 06 березня 2019 року у справі № 822/1616/18.
З урахуванням наведеного для відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги позивачеві.
Суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності 29.10.2019 року, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року, є передчасною, оскільки МВС України не приймало жодного рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги позивачеві.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

2) відповідач-1 Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, );

3) відповідач-2 ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Сімілянська, 57, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 20.08.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк