Справа № 420/5106/20
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5106/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодоркомплекс» (65006, м. Одеса, вул. Воробйова 36, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2020 р. до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодоркомплекс» до Головного управління ДПС в Одеській області, у якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 06.02.2020 року; № від 27.03.2020 року; № від 27.03.2020 року; № від 27.03.2020 року; № 035705104 від 31.03.2020 року; № від 31.03.2020 року.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, що відносно ТОВ «АВТОДОРКОМПЛЕКС» прийнято податкові повідомлення-рішення, які товариство не отримувало. Позивач щодо актів перевірки актів перевірки та податкових повідомлень-рішень зазначає, що відповідачем при прийнятті рішення порушено вимоги п.76.2 ст. 76, п.86.2 ст. 86 Податкового кодексу України, оскільки акти перевірки не були надіслані на адресу позивача. Так позивач переконаний, що оскільки акти перевірки йому не направлялися, податкові повідомлення-рішення які прийнято на їх основі підлягають скасуванню. Також, позивач зазначає, що за результатами перевірки Відповідачем зроблені висновки щодо заниження податкового зобов`язання та завищення податкового кредиту у зв`язку з несвоєчасною реєстрацію податкових накладних контрагентом позивача та ТОВ «ВІКОНТЕ ІМПУЛЬС», що свідчить про порушення позивачем вимог ст. 198, ст. 200 та ст. 201 Податкового кодексу України. З даним висновком акту позивач не погоджується, а також з прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки позиція відповідача викладена в Акті, результатом, якої стало прийняття податкових повідомлень-рішень, полягає виключно на тому, що податковий орган дійшов висновку про заниження податкового зобов`язання та завищення податкового кредиту у зв`язку з несвоєчасною реєстрацію податкових накладних контрагентом Позивача ТОВ «ВІКОНТЕ ІМПУЛЬС», проте, згідно з абз. 5 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. Тобто подаючи декларацію з податку на додану вартість за серпень 2019 року позивач керувався саме цією нормою Податкового кодексу України більш того на час подачі декларації усі податкові накладні від ТОВ «ВІКОНТЕ ІМПУЛЬС» зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, що відповідно до абз. 1 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України є підставою для заниження податкових зобов`язань та завищення податкового кредиту.

Ухвалою суду від 22.06.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.07.2020р. від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 28591/20), в якому в відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції представник Головного управління вказує, що податкові повідомлення - рішення № від 06.02.2020р.; № від 27.03.2020 та № від 27.03.2020р. прийняті відповідно до актів камеральної перевірки якими встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних та несвоєчасну подачу податкової звітності відповідають вимогам чинного законодавства. Податкове повідомлення рішення № від 27.03.2020р. прийняте за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток якою встановлено, що ТОВ «Автодоркомплекс» порушило терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України та відповідно до акту від 15.01.2020 № 192/15-32-51-04/40854648. Що стосується податкових повідомлень-рішень від 31.03.2020 № та від 31.03.2020 № . Відповідач зазначає, що за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за серпень 2019 встановлено, що ТОВ «Автодоркомплекс» занизило податкове зобов`язання (р. 18) на 371881 грн. та завищив податковий кредит (р. 21) на 435070 грн. Відповідальність платника передбачена пунктом 1201. 1 статті 1201 , пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України. За результатами перевірки складено акт від 22.01.2020 № 645/15-32-51-04/40854648. На підставі зазначеного акту перевірки були складені податкові повідомлення- рішення: від 31.03.2020 № про порушення абзацу а) пункту 50.1, статті 50, Розділу 2 Податкового кодексу України (форма «Р») на загальну суму штрафу у розмірі - 464851,25 грн. та від 31.03.2020 № про порушення пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200, пунктів 201.10, 201.14, 201.15 статті 201 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 (форма «В4») на загальну суму штрафу у розмірі - 108767,50 грн. Окремо відповідач зазначає, що всі акти перевірок направлялися позивачеві засобами поштового зв`язку 04.02.2020р.

Ухвалою суду від 18.08.2020 р. відмовлено в задоволенні клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодоркомплекс» (код 40854648), місцезнаходження: 65006, Одеська обл., м. Одеса, вулиця Академіка Воробйова, будинок 36, зареєстроване в якості юридичної особи Юридичним департаментом Одеської міської ради 27.09.2016р., номер запису 1 059994, перебуває на обліку в якості платника податків у Головного управління ДПС в Одеській області, Північне управління у м. Одесі, Суворовська ДПІ (Суворовський район м.Одеси).

ГУ ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування ТОВ «АВТОДОРКОМПЛЕКС» в Єдиному реєстрі податкових накладних, дата виписки яких припадає на 2019р., за результати якої складено Акт №1533/15-32-51- 04/40854648 від 25.11.2019.

Перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст. 201 ПК України (із змінами та доповненнями), платником податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податків за порушення, передбачена п. 1201 ст. 120 ПК України.

На підставі зазначеного акту перевірки складено податкове повідомлення- рішення від 06.02.2020 № про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (форма «Н») на загальну суму штрафу у розмірі - 19568,36 грн.

Також за результатами перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування встановлено порушення ТОВ «Автодоркомплекс» граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених статтею 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами і доповненнями), платником податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податку на додану вартість за зазначене порушення визначена пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України та складено акт від 13.01.2020 № 45/15-32-51-04/40854648. На підставі зазначеного акту перевірки складено податкове повідомлення- рішення від 27.03.2020 № про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (форма «Н») на загальну суму штрафу у розмірі - 4602,03 грн.

Крім того за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість встановлено, що ТОВ «Автодоркомплекс» несвоєчасно подало податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2019 року. Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України та складено акт від 08.01.2020 № 18/15-32-51-04/40854648. На підставі зазначеного акту перевірки складено податкове повідомлення-рішення від 27.03.2020 № про порушення підпункту 49.18.1, пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (форма «ПС») на загальну суму штрафу у розмірі - 170 грн. Згідно з Інтегрованою карткою платника податків (далі - ІКП) та Квитанцією № 2 про прийняття декларації з податку на додану вартість за листопад 2019 року - Позивачем подано декларацію 17.01.2020.

За результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток встановлено, що ТОВ «Автодоркомплекс» порушило терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на прибуток протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України. Несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток в загальній сумі 9017,6 грн. за звітний (податковий) період 2018 рік. Відповідальність за несплату узгодженої суми податкових зобов`язань протягом граничних строків передбачена пунктом 126.1 статті 126 розділу II Податкового кодексу України та за результатами перевірки складено акт від 15.01.2020 № 192/15-32-51-04/40854648 на підставі якого складено податкове повідомлення- рішення від 27.03.2020 № про порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток (форма «Ш») на загальну суму штрафу у розмірі - 901,76 грн.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (у редакції, яка була чинною на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Тобто, предметом камеральної перевірки охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №803/1315/17.

За правилами ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов`язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 Податкового кодексу України.

В даному випадку камеральна перевірка дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «АВТОДОРКОМПЛЕКС» за 2019 рік, за результатами якої складено акти № 1533/15-32-51-04/40854548 від 25.11.2019 року; №18/15-32-51-04/40854648 від 08.01.2020 року; № 45/15-32-51-04/40854648 від 13.01.2020 року; № 192/15-32-51-04/40854648 від 15.01.2020р., проведена згідно вказаних положень Податкового кодексу України, тобто, з передбачених законодавством підстав.

Згідно п 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладених/розрахунків коригування до податкових накладних можливе у випадку незабезпечення платником податків їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Згідно з п. 57.1. ст. 57 ПК України - Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ст. 203 ПК України).

Вимогами Податкового Кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (п. 126.1 ст. 126).

Судом встановлено, що в діяльності ТОВ «АВТОДОРКОМПЛЕКС» дійсно мали місце порушення строків реєстрації податкової накладної.

Зазначений факт також не заперечується, більш того стосовно наведених актів перевірки позивач визнає свою провину, але позивач посилається на порушення у не скеруванні йому актів перевірки. Проте дане твердження спростовується доказами наданими позивачем, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 04.02.2020р.

Відповідно, з урахуванням викладеного, суд виходить з того, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № від 06.02.2020 року; № від 27.03.2020 року; № від 27.03.2020 року; № від 27.03.2020 року контролюючий орган діяв правомірно, у межах наданих йому повноважень, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 200.10 статті 200 та у порядку ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за серпень 2019, за результатами якої складено акт від 22.01.2020 № 645/15-32-51-04/40854648 (далі - Акт перевірки).

Відповідно до висновків Акту перевірки, контролюючим органом встановлено порушення вимог п. ст. 198 п. 198.6 абз. 5, п 200.1, п 200.2, ст. 200, п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання (р. 18) на 371881 грн. та завищення податкового кредиту (р. 21) на 435070грн.

На підставі зазначеного акту перевірки складено податкові повідомлення- рішення:

- від 31.03.2020 № про порушення абзацу а) пункту 50.1, статті 50, Розділу 2 Податкового кодексу України (форма «Р») на загальну суму штрафу у розмірі - 464851,25 грн.

- від 31.03.2020 № про порушення пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200, пунктів 201.10, 201.14, 201.15 статті 201 Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 (форма «В4») на загальну суму штрафу у розмірі - 108767,50 грн.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість підприємства за серпень 2019 року встановлено, що у II розділі декларації ТОВ «Автодоркомплекс» відобразило ПДВ по податковим накладним від контрагента ТОВ «ВІКОНТЕ ІМПУЛЬС» (), які зареєстровані з порушенням строку, визначеного п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Як вбачається з таблиці, відображеної в Акті перевірки від 22.01.2020 (стр. 2) - ТОВ «ВІКОНТЕ ІМПУЛЬС» зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних 16.09.2019 (на суму ПДВ - 806952 грн.), дата виписки яких припадає на 16.08.2019; 17.08.2019, 18.08.2019, 19.08.2019 та 20.08.2019, а саме порушено терміни реєстрації податкових накладних на 1 день.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Аналіз положень п.44.1, п.44.2 ст.44, п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України свідчить, що платник податку на прибуток підприємств з метою визначення об`єкта оподаткування прибутку визначає фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку) шляхом коригування (збільшення або зменшення), використовуючи дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. При цьому показники обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, визначаються на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату у фінансовій звітності підприємства визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Суд зазначає, що в акті перевірки відповідач посилається на несвоєчасну реєстрацію податкових накладних контрагентом позивача ТОВ «ВІКОНТЕ ІМПУЛЬС», що призвело до негативних наслідків для позивача, проте законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб`єкт не покладається обов`язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Відповідно до ст. ст.46-49 ПК України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

У податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому ПК України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов`язання в порядку статті 54 ПК України та його узгодження.

Такий висновок у повній мірі кореспондується з положенням статті 61 Конституції України, згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини, можна дійти висновку, що позивачем виконано зобов`язання за договорами, укладеними з вищезазначеним контрагентом, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п. 201.1 та п. 201.7 ст. 201 ПК - України, що свідчить про реальність господарських операцій по виконанню зазначених договорів.

Разом з тим, як вбачається з Акта перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Автодоркомплекс", контролюючим органом встановлено розбіжності між сумами податкових зобов`язань задекларованих позивачем та сумами податкових зобов`язань по виписаним податковим накладним, які були направлені до Єдиного реєстру податкових накладних, але не зареєстровані та зареєстровані із запізненням терміну реєстрації таких накладних постачальниками позивача, а також внаслідок допущення технічної помилки в рядку 15 уточнюючого розрахунку, тобто відповідачем зроблено висновок щодо дотримання вимог правильності нарахування та сплати податку на додану вартість, що відповідно до підпункту 75.1.2 Податкового кодексу України, є предметом документальної перевірки, а не камеральної.

Системний аналіз зазначених норм права та фактичних обставин справи дає підстави для висновку про те, що у межах камеральної перевірки відповідачем досліджувались документи, факти та обставини, які повинні встановлюватись при проведенні документальної перевірки. А тому, відповідачем порушено порядок проведення податкової перевірки, визначений чинним законодавством України.

Так, відповідачем не обґрунтовано правомірності спірного податкового повідомлення-рішення, при цьому, суд наголошує, що в разі виникнення певних невідповідностей задекларованих даних відповідач мав право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків, чого останнім зроблено не було.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №804/6286/17, а саме:

«Суд вважає, що виявлення в Єдиному реєстрі податкових накладних під час проведення камеральної перевірки податкової накладної, сума податку на додану вартість за якою не задекларована у податній податковій звітній декларації з цього податку є саме тим випадком, який слід кваліфікувати, як виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних, що є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Відтак, при збільшенні Товариству спірним податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов`язання відповідачем порушено спосіб реалізації владних управлінських функцій. Суд зазначає, що виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків та даних Єдиного реєстру податкових накладних не доводять склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку Товариства. Достовірність, повнота нарахування та сплати зокрема податку на додану вартість є предметом документальної перевірки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Зазначене доводить протиправність податкового повідомлення-рішення, внаслідок недоведеності складу податкового правопорушення та порушення способу встановлення податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Також, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 20.02.2018 №К/9901/4570/17, згідно з якою, суд дійшов висновку, що Акт перевірки, отриманий в результаті перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. За таких обставин суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 035705104 від 31.03.2020 року; № від 31.03.2020 року

В силу норми ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 035705104 від 31.03.2020 року; № від 31.03.2020 року та відмови в решті позовних вимог.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Судові витрати розподілити пропорційно задоволеним позовним вимогам, те позивачем оскаржувалось 6 податкових повідомлень рішень, позовні вимоги задоволено щодо 2 податкових повідомлень рішень, сплачений судовий збір у розмірі 8982.92грн. За таких обставин стягненню на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2994.31грн. ( (8982.92грн. / 6) * 2 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодоркомплекс» (65006, м. Одеса, вул. Воробйова 36, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 035705104 від 31.03.2020 року.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 31.03.2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодоркомплекс» (65006, м. Одеса, вул. Воробйова 36, ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2994.31грн. (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 31 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Токмілова Л.М

.