Справа № 686/34301/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/34301/19

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

20 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови інспектора СРПП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області в Хмельницькій області Возного І.Б. від 09.12.2019 року серії ДП18 №327672 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2020 року позов задоволено частково. Скасовано постанову інспектора СРПП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області в Хмельницькій області Возного І.Б. від 09.12.2019 року серії ДП18 №327672 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, а справу направлено на новий розгляд до Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано всебічно та об`єктивно всі обставини справи, що свідчить про порушення ч. 3 ст. 242 КАС України. Апелянт наголошує, що судом не вмотивовано висновки, викладені в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

09 грудня 2019 року, під час виконання службових обов`язків поліцейським СРПП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Вознюк І.Б. було виявлено, що позивач (водій) керував транспортним засобом марки Volkswagen 70X02А 2001 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , що підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, однак вчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3. «б» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.З ст.121 КУпАП.

У зв`язку із чим, згідно ст.284 КУпАП відповідачем було винесено постанову ДП18 №327672 від 09.12.2019 року та застосовано до гр. ОСОБА_1 штраф у розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанці прийшов до висновку, що постанова ДП18 №327672 від 09.12.2019 року підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області. Зокрема, на переконання суду, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів вчиненого адміністративного правопорушення позивачем.

Таким чином, зважаючи на встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувану постанову необхідно скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до компетентного органу для вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

При цьому, суд зауважив, що підстави для закриття провадження у справі відсутні, оскільки не можна повністю виключити відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП зважаючи на тип транспортного засобу - фургон малотоннажний-В, яким керувала позивач, що підлягає обов`язковому проходженню технічного контролю.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваної постанови, її скасування, а також необхідності направлення справи на новий розгляд до компетентного органу для вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Законом України «Про дорожній рух» покладено обов`язок на водія своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль.

Так, стаття 35 вищезазначеного Закону регламентує наступне: транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі уеіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що викориетовуютьея для перевезення паеажирів або вантажів з метою отримання прибзггку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Враховуючи вимоги ч.б ст. 35 даного Закону, передбачається періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Згідно із п. 31.3. «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, оскільки відповідачем до матеріалів справи був наданий витяг з бази НАІС в якому зазначено, що автомобіль на якому рухалась позивач не пройшов обов`язкового технічного контролю.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, беручи до уваги досліджені докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги та не навів мотиви відхилення всіх доказів та аргументів наданих та наведених відповідачем, чим порушив вимоги статтей 74, 75, 76 та 77 КАС України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, як позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода апелянта щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про скасування постанови інспектора СРПП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області в Хмельницькій області Возного І.Б. від 09.12.2019 року серії ДП18 №327672 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, а також необхідності направлення справи на новий розгляд до компетентного органу для вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.