Справа № 569/4688/16-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 569/4688/16-а пров. № А/857/7226/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Онишкевича Т.В.,

секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Друзенко Н.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Рівне 28 квітня 2020 року, повне судове рішення складено 28 квітня 2020 року, у справі №569/4688/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

03.01.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2017 у справі №569/4688/16-а за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугою років з 01.01.2016.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 замінено відповідача Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року заяву задоволено. Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2017 у справі №460/4688/16-а скасовано, прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати з 13.12.2019 та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум на користь ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 1789-XII (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Рівненської області №18-вих.16 від 11.03.2016 в розмірі 90% середньомісячної (чинної) заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що Конституційний Суд України у своєму рішенні № №7-р(ІІ)2019 від 13.12.2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Суд першої інстанції вказав, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Судом першої інстанції зазначено, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) є виключною обставиною для перегляду постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2017 у справі №460/4688/16-а.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви та позовних вимог відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що станом на дату звернення із заявою про перерахунок пенсії частина 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789 втратила чинність. Скаржника вказує, що положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII зі змінами визнано неконституційними, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення 13.12.2019. Скаржник зазначає, що відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, призвело до того, що Пенсійний фонд України не має правових підстав та законодавчого способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку пенсії позивачу. Скаржник вказує, що відсутній нормативно-правовий акт та на рівне Закону не передбачено можливості, умов і порядку перерахунку пенсій за вислугу років непрацюючих пенсіонерів органів прокуратури.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, ґрунтуються на суб`єктивних тлумаченнях законодавства щодо пенсійного забезпечення прокурорсько-слідчих працівників, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України та статті 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 04 березня 2002 року відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у відповідній редакції) отримує пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 % розміру середньомісячної заробітної плати.

15 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся у Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від середньої заробітної плати, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року (далі за текстом - Постанова № 1013), долучивши довідку прокуратури Рівненської області №18-вих.16 від 11 березня 2016 року.

Листом № 165/10 від 23 березня 2016 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовило позивачу в перерахунку пенсії за довідкою прокуратури Рівненської області № 18-вих.16 від 11 березня 2016 року, покликаючись на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2017 року, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суд від 15 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вказані судові рішення без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (15 березня 2016 року) частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність, а Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України 13.12.2019 рішення №7-р(ІІ)2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), ОСОБА_1 подав заяву про перегляд постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2017 року за виключними обставинами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Наведена стаття КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Підставою для звернення позивача із заявою про перегляд постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2017 року за виключними обставинами стало рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19) положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України визнано такими, що не відповідає Конституції України.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні установив, що: - частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно з статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» 13.07.2017 №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У Рішенні від 24 грудня 1997 року №8-зп у справі №3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина 2 статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30 вересня 2010 року №20-рп/2010 у справі №1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 січня 2019 року (справа №820/2462/17), від 19 листопада 2018 року (справа №755/4893/18 (755/18431/15-а), від 15 травня 2019 року (справа № 640/20317/16а).

Таким чином, положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з 13 грудня 2019 року, як встановлено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), що також прямо встановлено даним рішенням.

Водночас, на час звернення позивача із заявою 15 березня 2016 року діяла частина 20 статті 86 Закону №1697-VII, в редакції Закону № 76-VIII від 28.12.2014, якою встановлювалось, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 1 пункту 13 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону №1697-VII Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Отже, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував уряду. Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийняв, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначив.

При цьому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2018 №826/8546/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

У вказаній справі Верховний Суд звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на відповідача, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що предметом розгляду Рівненського міського суду Рівненської області при ухваленні постанови від 14 березня 2017 року були правовідносини, що існували до прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), а рішення суду, яке позивач просить переглянути за виключними обставинами, не містило вимог зобов`язального характеру (не було зобов`язано відповідача вчинити дії, у тому числі нарахувати та виплатити пенсію, стягнути кошти), оскільки за наслідком апеляційного перегляду в позові позивача було відмовлено, відсутня, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, підстава для перегляду рішення суду за виключними обставинами. Обґрунтовуючи відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції у березні 2017 року виходив з приписів чинних на той час правових норм.

За таких обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що станом на момент ухвалення постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2017 у справі №460/4688/16-а відмова відповідача у перерахунку пенсії була правомірною, а тому вказану постанову слід залишити в силі, а в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами - відмовити.

Враховуючи положення статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати, в задоволенні заяви позивача відмовити.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 310, 317, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі №569/4688/16-а скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2017 у справі №460/4688/16-а у зв`язку з виключними обставинами відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 21.08.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України