Справа № 485/670/20
Суддя: Квєтка І. А.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 485/670/20
Провадження № 2-а/485/9/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Квєтки І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області, інспектора роти № 2 батальону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Чмерука Ростислава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
встановив:
В травні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.
Позов обґрунтовує тим, що 28 березня 2020 року інспектором роти № 2 батальону УПП в Херсонській області ДПП Чмеруком Р.М. складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП18 № 266889, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст.126, ст.36 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн. за те, що він 28 січня 2020 року, керував автомобілем Ford Focus д/н НОМЕР_1 з причепом марки ЛЕВ 183180 д/н НОМЕР_2 , на якому не горіли задні габаритні вогні, та не пред`явив для перевірки документи на право керування, чим порушив п. 2.3 "а", п. 31.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).
З притягненням його до адміністративної відповідальності позивач не згоден, вважає вказану постанову незаконною та протиправною. Посилається на те, що за зупинення його автомобіля, інспектор попросив пред`явити для перевірки документи. На його прохання назвати причину зупинки, останній такою підставою назвав нібито виявлену несправність в роботі зовнішніх світлових приладів, а саме задніх габаритних ліхтарів. Твердження інспектора про несправності в роботі задніх габаритних ліхтарів не відповідають дійсності та є надуманими, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи. Його прохання надати для ознайомлення відеодоказ керування із несправністю заднього габаритного ліхтаря, інспектор залишив без задоволення. При цьому, він пред`явив інспектору документи на право керування. Оскільки інспектором було порушено процедуру накладення адміністративного стягнення, постанову про накладення адміністративного стягнення було винесено без його відома та у його відсутність, інспектором жодними доказами не доведено факт порушення в його діях, просить скасувати постанову відповідача серії ДП18 № 266889 від 28 березня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч. 1 ст.126 КУпАП.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що 28.01.2020 року здійснював рух транспортним засобом, а саме належним йому автомобілем Ford Focus д/н НОМЕР_1 з причепом марки ЛЕВ 183180 д/н НОМЕР_2 , який належить його брату ОСОБА_2 . Перед початком руху перевірив справність всіх світлових приладів, в тому числі габаритних вогнів, які були справними. Під час руху, його автомобіль було зупинено працівниками поліції, підставою зупинки поліцейські назвали те, що на причепі не працювали задні габаритні вогні. Вказаний факт визнає, однак зазначає, що таке сталося внаслідок того, що ним можливо не було увікмено вилки, яка забезпечує роботу габаритних вогнів, а не їх несправність. Незважаючи на те, що вказананий недолік можливо було усунути на місці зупинки автомобіля, поліцейські йому не запропонували скористатися такою можливістю, не винесли попередження, а відразу почали вимагати посвідчення водія та інші документи для складання постанови, які він надав, що підтверджується відеозаписами з нагрудної камери поліцейських. За такого вважав, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Херсонській області та відповідач ОСОБА_3 також в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомили. 21 липня 2020 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Відповідно до поданного відзиву послався на те, що оскаржувана постанова прийнята згідно норм чинного законодавства та дотриманням вимог КУпАП.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого.
Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 266889 від 28 березня 2020 року, винесеної інспектором роти № 2 батальону УПП в Херсонській області ДПП Чмеруком Р.М., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425грн., за те, що він 28 січня 2020 року о 10:30 на а/д М-14 220 км, керував транспортним засобом марки Ford Focus з реєстраційнийм номером НОМЕР_1 з причепом марки ЛЕВ 183180 д/н НОМЕР_2 , на якому не працювали габаритні задні ліхтарі та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 "а", п. 31.4 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно.
Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Як свідчать матеріли справи, позивача притягнуто до відповідальності за те, що в нього на транспортному засобі не горіли задні габаритні вогні.
Згідно з п. 31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема зовнішні світлові прилади:
а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;
б) порушено регулювання фар;
в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;
г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;
ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
При цьому, як визначено у п. 31.5. у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.
ОСОБА_1 не заперечує, що на момент зупинки транспортного засобу не працювали задні габаритні вогні на причепі. При цьому, будь-яких доказів, що ним на місці зупинки вказану несправність було усунуто, не надає. Не зазначав позивач й на місці зупинки, що ним може бути усунуто вказану несправність, а у іншому разі він буде рухатися до місця ремонту, що підтверджується відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, щодо достовірності яких позивач при їх перегляді у суді не заперечив.
Таким чином, факт порушення ОСОБА_1 п.31.4 ПДР підтверджений належними доказами.
Крім того, як вбачається з п. 3 розділу II Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 13 жовтня 2008 року N 534 "Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1107/15798, однією з причин зупинки та здійснення перевірки колісного транспортного засобу є наявність ознак, що свідчать про їх технічну несправність.
Пунктом 2.1 "а" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, тощо.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови від 28 березня 2020 року, підставою для зупинки позивача та вимоги поліцейського про надання позивачем документів - посвідчення водія, слугувала та обставина, що позивач керував транспортним засобом з непрацюючими задніми габаритними ліхтарями, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП. У зв`язку з ненаданням на вимогу поліцейського вказаного документу, позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи, що відповідачем доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, вимога поліцейського про надання посвідчення водія є правомірною.
З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, а лише зазначив про його наявність, ненадавши поліцейському достатнього часу для з`ясування всіх необхідних даних, зазначених у ньому.
Таким чином, ОСОБА_1 допустив порушення п.2.1 «а» ПДР.
Суд відхиляє посилання позивача у позовній заяві на неможливість прийняття вказаний відеозапис як належний доказ порушення позивачем правил дорожнього руху, оскільки позивач у судовому засіданні вважав такий відеозапис належним підтвердженням неправомірних, на його думку, дій працівників поліції.
Разом з тим, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі ч. 1 ст. 121, ч. ст. 126 КУпАП. Відповідно до п. 2 розділу III цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказані вимоги поліцейським не виконані.
Крім того, у порушення ст.268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення було розглянуто 28.03.2020 року у відсутність ОСОБА_1 , без повідомлення про розгляд справи на вказану дату. Відповідачем не надано доказів зворотнього. Згідно наданого позивачем повідомлення УПП в Херсонській області розгляд справи було призначено на 27.03.2020 року.
За таких обставин, оскільки було порушено процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, чим порушено його конституційне право на захист, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення скасуванню з закриттям справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа
Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 420,40 грн. підтверджується квитанцією про сплату за № 0.0..1 від 05.06.2020.
Зважаючи на обставини задоволення адміністративного позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн.
Керуючись ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 241-243, 245-246, 250, 271, 286 КАС України, суд
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області, інспектора роти № 2 батальону Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Чмерука Ростислава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП18 № 266889 від 28 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
Дата складення повного рішення 18.08.2020.