Справа № 420/3676/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3676/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

20 серпня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до сільськогосподарського виробничого кооперативу «РАССВЕТ» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Одеським окружним адміністративним судом розглядалась справа за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до сільськогосподарського виробничого кооперативу «РАССВЕТ» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені.

У відзиві на позовну заяву, відповідачах просив суд на підставі ч.5 ст.139 КАС України стягнути з позивача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн.

Рішенням суду від 03.07.2020 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до сільськогосподарського виробничого кооперативу «РАССВЕТ» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій у розмірі 82346,34 грн. та пені у розмірі 148,20 грн.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідача на правничу допомогу судом не вирішувалось.

10.08.2020 року (за вх.№ЕП/12098/20) від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд стягнути з позивача на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «РАССВЕТ» судові витрати у справі на надання правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.

Від представника відповідача до суду надійшли заперечення за вх.№27752/20 на заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки Фонд соціального захисту інвалідів вважає суму правничої допомоги не обґрунтованою та не спів мірною з ціною позову.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Оскільки судом прийнято рішення по справі №420/3676/20 в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, заява про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до сільськогосподарського виробничого кооперативу «РАССВЕТ» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені розглядається судом без виклику сторін.

Так, відповідно до ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В той же час, позивач у даній адміністративній справі не є особою, яка звільнена від сплати судових витрат.

Таким чином, стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 3000,00 грн. відповідно до приписів ч.5 ст.139 КАС України є необґрунтованим.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що приписами КАС України не передбачено порядок стягнення витрат у разі відмови у задоволенні позову суб`єкта владних повноважень, які понесені відповідачем.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, при вирішення питання про стягнення з позивача на корить відповідача витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону, а саме ч.1 ст. 139 КАС України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Так, на підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем надано до суду:

- договір про надання правової допомоги від 07.05.2020 року, який укладений між сільськогосподарським виробничим кооперативом «РАССВЕТ» та адвокатом Кучуровим А.О. (а.с.47);

- ордер №1006926 (а.с.51);

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 07.05.2020 року (а.с.48);

- розрахунок гонорару від 07.05.2020 року (а.с.49);

- прибутковий ордер №07/05 від 07.05.2020 року (а.с.50).

Так, відповідно до п.4.1 договору про надання правової допомоги від 07.05.2020 року, розмір гонорару адвоката визначається у сумі 3000 грн.

З детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 07.05.2020 року та розрахунку гонорару від 07.05.2020 року судом встановлено, що на виконання вказаного договору адвокатом здійснено:

- збір доказів для подання відзиву 1 година 1000,00 грн.;

- узагальнення судової практики за аналогічними справами 1 година 1000,00 грн.;

- складення відзиву - 1 година 1000,00 грн.

Суд вважає необґрунтованим включенням до складу витрат на правничу допомогу гонорар адвоката у розмірі 1000,00 грн. за узагальнення судової практики за аналогічними справами, оскільки вказана послуга не мала впливу на хід розгляду справи та не відповідає критерію необхідності, а відтак відшкодуванню не підлягає.

Враховуючи зазначене, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, суд дійшов висновку про наявність підстав часткового задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 420/3676/20 в частині стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмір 2000,00 грн. на користь відповідача, оскільки такий розмір гонорару є співмірним зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 252, 292-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до сільськогосподарського виробничого кооперативу «РАССВЕТ» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій та пені задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 420/3676/20.

Стягнути з Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «РАССВЕТ» витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень).

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копію додаткового рішення направити учасникам справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Відповідач сільськогосподарський виробничий кооператив «РАССВЕТ» (вул.Миру, буд.94, с.Михайлівка, Саратський район, Одеська область, 68252, ).

Суддя Корой С.М.