Справа № 640/7522/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 640/7522/19

адміністративне провадження № К/9901/19153/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №640/7522/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просило:

- визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції Полісмака Олександра Олександровича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2019 року №58700918;

-скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції від 29 березня 2019 року №58700918.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваної постанови, так як згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист, виданий Окружним адміністративним судом міста Києва 05 березня 2019 року №826/1315/18 підлягав поверненню без прийняття до виконання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2020 року позов задоволено.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 08 липня 2020 року скасував рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2020 року та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції зауважив, що висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» при прийнятті оскаржуваної постанови є помилковим, оскільки повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із запровадженням в банку процедури ліквідації, можливе виключно у випадку, якщо боржником за виконавчим документом є безпосередньо цей банк. Водночас, у даному випадку, боржником за виконавчим листом, виданим у справі №826/1315/18 є посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, а не безпосередньо банк - Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк». Тому, вимоги щодо повернення виконавчого документа у зв`язку із запровадженням у Публічному акціонерному товаристві «Діамантбанк» процедури ліквідації, на спірні правовідносини не розповсюджуються.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанцій Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» подало касаційну скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Стаття 287 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що предметом спору у даній справі є визнання протиправними дій державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Полісмака Олександра Олександровича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2019 року №58700918 та скасування цієї постанови.

За такого правового врегулювання оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень та встановлених обставин справи і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

З огляду на вказане, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №640/7522/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій, скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк