Справа № 826/6660/16
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 826/6660/16

адміністративне провадження № К/9901/30296/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу №826/6660/16

за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року (суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Качура І.А., суддів: Кузьменка В.А., Келеберди В.І.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року (суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Файдюка В. В., суддів: Мєзєнцева Є. І., Чаку Є. В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу від 17.08.2015 року № 102 «д» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації» за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Позовна заява мотивована тим, що позивачем було подано декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації, які містили всю необхідну інформацію та зареєстровані відповідачем без жодних зауважень.

Позивач вважає, що реєстрація вказаних декларацій за своїм змістом є актом одноразового застосування, які потягнули за собою певні правові наслідки, а саме позивачем проведено відповідні будівельні роботи, об`єкт завершено будівництвом, а тому на його думку у відповідача були відсутні правові підстави для скасування реєстрацій декларацій про початок виконання будівельних робіт від 01.07.2015 та про готовність об`єкта до експлуатації від 22.07.2015. Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем не дотримано порядку проведення перевірки, складання за результатами перевірки акту, який мав би бути підставою для прийняття спірного наказу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року адміністративний позов залишено без задоволення.

4. Рішення судів мотивовані тим, що позивачем не надано жодних доказів, які б надавали право на виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва загальною площею 127, 0 м2. Зокрема, відсутні документи, що посвідчують право власності на вказаний об`єкт нерухомості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Касаційна скарга аргументована тим, що оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року.

8. З 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв`язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

9. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Гімон М.М. (суддя - доповідач), Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.

10. У зв`язку зі зміною спеціалізації судді-доповідача Гімона М.М. (відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл касаційних скарг, зокрема, касаційної скарги у справі № 826/6660/16.

11. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної справи у складі: Стрелець Т. Г. (суддя-доповідач), судді: Стеценко С.Г., Тацій Л.В.

12. Верховний Суд ухвалою від 13 серпня 2020 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.

У зв`язку із відпусткою судді Стеценка С.Г. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18 серпня 2020 року проведено повторний автоматизований розподіл даної касаційної скарги та визначено колегію суддів у складі: Стрелець Т. Г. (суддя-доповідач), судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В.

13. Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 127 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого 25.09.2015 р., індексний номер 44566899 та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 вересня 2015 року (а. с. 18 - 19).

15. Площа вказаного приміщення, за даними декларації про початок виконання будівельних робіт, була сформована позивачем за рахунок однокімнатної квартири загальною площею 46, 0 м2 (27, 9 м2 - житлова) та частини нежитлових приміщень підвалу загальною площею 81, 0 м2 (а. с. 14 - 15).

16. 01 липня 2015 року позивачем подано до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, а Департаментом зареєстровано, декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва: «Реконструкція житлової квартири з приєднанням частини нежитлових приміщень підвалу за адресою: АДРЕСА_1 ».

17. 22 липня 2015 року позивачем подано до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція житлової квартири з приєднанням частини нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1 », яка зареєстрована за № КВ96.

18. Відповідачем під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на АДРЕСА_1, у зв`язку з виявленням недостовірних даних у поданих деклараціях в частині відсутності права власності на об`єкт реконструкції в межах заявленої площі, видано наказ від 17.08.2015 року № 102 «д», яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.07.2015 року за № КВ13 та реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 22.07.2015 року № КВ96 (а. с. 13).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

20. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

22. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

23. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

24. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

25. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

26. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року №687-XIV (далі - Закон №687-XIV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до статті 9 Закону №687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

27. Частиною першою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон №3038-VI в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Згідно частини першої статті 36 Закону №3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (частина третя).

У частині другій статті 39-1 Закону № 3038-VI закріплено, що в разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

28. Процедуру виконання будівельних робіт визначає Порядок виконання будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі - Порядок №466, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 8 Порядку виконання будівельних робіт реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Частиною першою статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 6 вересня 2005 року № 2806-IV визначено, що декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства - це документ, яким суб`єкт господарювання повідомляє державного адміністратора або представника відповідного дозвільного органу про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства. У такий спосіб суб`єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру (абзац 7 частини 1 статті 1 Закону). Форма та порядок повідомлення державного адміністратора або відповідного дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до Порядку №466 замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації (пункт 9 Порядку).

Інспекція протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації та реєструє її (пункт 10 Порядку).

Згідно із частиною 5 пункту 14 Порядку № 466, у разі виявлення Інспекцією наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Інспекція письмово повідомляє замовника протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

29. Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначає Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 (далі - Порядок №461, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 3 Порядку №461, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I-III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Пунктом 16 Порядку №461 визначено, що замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Відповідно до пункту 17 Порядку №461, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві два примірники декларації до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю: щодо об`єктів, які належать до I-III категорії складності (крім об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку.

Частина восьма статті 36 Закону № 3038-VI передбачає, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Частиною десятою статті 39 цього Закону визначено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що при здійсненні реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації повноваження органу державного архітектурно-будівельного контролю спрямовані на перевірку повноти даних, зазначених у таких деклараціях.

При цьому, відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у вказаних деклараціях несе саме замовник. Таким чином, замовник має право самостійно вибирати спосіб для підтвердження достовірності даних, які він вносить у декларації.

30. В контексті спірних правовідносин судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем, як замовником будівництва, подавалась до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1» Вказана декларація зареєстрована Департаментом 28.10.2014 року за №КВ37.

Згідно відомостей, що містяться у цій декларації, об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 віднесено до ІІІ категорії складності; загальна площа будівлі відповідно до проектної документації - 52,0 кв.м., об`єкт знаходиться на першому поверсі 4-х поверхового будинку. Жодних відомостей щодо наявності інших приміщень та їх площі не вказано.

Наказом Департаменту від 15.04.2015 №55«д» скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 28.10.2014 №КВ37, у зв`язку з тим, що будівельні роботи позивачем виконуються з відхиленням від проектної документації.

31. На підставі звернення Комунального підприємства «ЖЕК «Михайлівська» щодо перевірки проведення ремонтно-будівельних робіт в квартирі АДРЕСА_1 , за участю старшого дільничого інспектора Шевченківського РУ ГУМВС України у м. Києві, відповідачем здійснено виїзд на об`єкт будівництва.

В ході виїзду виявлено, що на першому поверсі будинку виконано роботи із влаштування додаткового підземного поверху під приміщеннями квартири із влаштуванням залізобетонного монолітного перекриття між поверхами. В результаті виконаних робіт збільшилась площа квартири та техніко-економічні показники. Зазначений факт засвідчений посадовими особами актом від 07.04.2015 та фотофіксацією.

В подальшому, позивач подав нову декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція житлової квартири з приєднанням частини нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1 » від 01.07.2015 року за №КВ13, в якій замовником вказано, що загальна площа будівлі відповідно до проектної документації складає 127 кв.м., з них: 46 кв.м. - площа квартири і 81 кв.м. - площа частини нежитлових приміщень підвалу.

22.07.2015 позивачем подано до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, що була зареєстрована за №КВ96.

Дослідивши матеріали справи, суди встановили, що згідно даних, наведених у зазначеній вище декларації, загальна площа об`єкту будівництва за робочим проектом складає 52 кв.м., а у поданій декларації від 01.07.2015 №КВ13 загальна площа будівлі складає 127 кв.м., тобто більша ніж вказана у робочому проекті «Реконструкція житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1».

Позивачем не надано жодних доказів (проектної документації), які надавали б право на виконання будівельних робіт об`єкту будівництва, загальною площею 127 кв.м., як зазначено у декларації від 01.07.2015 року за №КВ13.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.07.2015 №КВ13 проведені також будівельні роботи щодо частини нежитлових приміщень підвалу площею 81 кв.м.

Позивачем не були представлені майнові документи на право користування чи власності цих приміщень, в яких проводяться ремонтно-будівельні роботи, та повна проектна документація щодо реконструкції житлової квартири з приєднанням частини нежитлових приміщень підвалу.

32. Відтак, суди дійшли обґрунтованого висновку, що позивачем не підтверджено право власності чи іншого права користування на приміщення підвалу площею 81 кв.м., яке було зазначено ним у декларації про початок виконання будівельних робіт від 01.07.2015 №КВ13, а тому, відомості, внесені позивачем до вказаної декларації є недостовірними в частині розміру площі належних йому на праві власності чи користуванні приміщень.

33. Пунктом 14 Порядку №466 передбачено, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Відповідно до пункту 30 Порядку №466, виконання будівельних робіт без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно пункту 22 Порядку №461, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного документа (рішення, наказ, розпорядження). Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Зі змісту вказаних вище норм вбачається наявність у відповідача повноважень щодо скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації у разі виявлення недостовірних даних, наведених у зареєстрованих деклараціях, шляхом прийняття відповідного наказу та виключення з єдиного реєстру відповідного запису про таку реєстрацію.

Крім того, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що згідно статті 39-1 Закону № 3038-VI, пункту 14 Порядку № 466 і пункту 22 Порядку №461 достатньою та необхідної правовою підставою для скасування органом архітектурно-будівельного контролю реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації є встановлення факту наведення у них замовником недостовірних даних щодо правових підстав виконання будівельних робіт без належних документів чи відхилення від проектної документації, що дає підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом.

При цьому, закон не зобов`язує Інспекцію проводити перевірку, якщо недостовірність зазначених у декларації даних є очевидною.

Враховуючи вищезазначене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів також звертає увагу, що позивач у касаційній скарзі стверджує про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, проте не наводить жодних обґрунтувань такої позиції, що вказує на її необґрунтованість.

34. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

35. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

36. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

37. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року по справі №826/6660/16 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г. Стрелець

Судді Л.В. Тацій

А.І. Рибачук