Справа № 520/5056/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 серпня 2020 р. № 520/5056/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контроль-прилад" (просп. Петра Григоренка, буд. 14, м. Харків, 61100, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Контроль-прилад", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: №8 від 13 січня 2020 року на суму 274556,00 грн. та №8 від 13 січня 2020 року на суму 242200,00 грн.

Відповідач надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року продовжено позивачу процесуальний строк для подання відповіді на відзив на позов по справі №520/5056/2020 до закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

28.07.2020 року позивачем подано заперечення на відзив.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд встановив, що 10.12.2019 року ГУ ДПС у Харківській області складений акт №1134/20-40-05-18-09/38877891 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Контроль-прилад», з питання дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками:

ТОВ «Слобідський Хліб» (податковий номер 40527671), за серпень 2017 року;

ТОВ «ВФ Агро Терра» (податковий номер 40649744) за жовтень 2016 р.,

TOB ПТО «Талан» (податковий номер 36077785) за травень, серпень 2018 року;

ТОВ «Трейдмаркетван» (податковий номер 40095978) за травень 2018 року;

ТОВ «Зерно Агроторг» (податковий номер 40532016) за вересень 2016 року;

ТОВ «Торгпортал (податковий номер 40780440) за травень 2018 року;

ТОВ «Енвіл-Коммерц» (податковий номер 40849622) за січень 2018;

ТОВ «Акара Торг» (податковий номер 41709730) за грудень 2017 року;

ТОВ « ГолдФлай» (податковий номер 41986913) за червень 2018 року;

ТОВ «Сістемінжинірінг» (податковий номер 41389075) за вересень2018 року;

ТОВ «Технічні Матеріали» (податковий номер 31693913) за вересень 2018 року;

ТОВ «Унік-Експо» (податковий номер 41787159) за листопад 2018 року;

ТОВ «Транс Сервіс +»( податковий номер 41917085) за листопад 2018;

ТОВ «Фєрнєс» (податковий номер 41979639) за червень 2018 року;

ТОВ «КолоріТрейд» (податковий номер 42078598) за жовтень 2018;

ТОВ «Лідер-Група» (податковий 42086462) за жовтень 2018 р., а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг). (т. 1 а.с.36)

За результатами перевірки податковим органом зроблено висновок про порушення: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 п.201.1, п. 201.7 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 468316 грн., в тому числі за вересень 2017 року - 932 грн., за грудень 2017 року - 34200 грн., за січень 2018 року - 1941 грн., за травень 2018 р. - 9140 грн., за червень 2018 року - 98190 гри., за серпень 2018 року - 23200 грн., за вересень 2018 року - 156024 грн., за жовтень 2018 року - 43752 грн., за листопад 2018 року - 100937 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 193760 грн., в тому числі за грудень 2017 року - 34200 грн., за січень 2018 року - 1941 грн., за червень 2018 року -- 53393 грн., за вересень 2018 року 44369 грн., за листопад 2018 року - 59857 грн., та до завищення від`ємного значення всього у сумі 274 556 грн., у тому числі за вересень 2017 року - 932 грн., за червень 2018 року - 53937 грн., за листопад 2018 року - 219687 грн. (т.1 а.с.66)

24 грудня 2019 року ТОВ «Контроль-прилад» було подано заперечення на вищезазначений акт. Відповіддю Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №401/10/20-40-05-18-15 від 09 січня 2020 року повідомлено, що у разі незгоди з сумою податкового зобов`язання у податковому повідомленні-рішенні, таке повідомлення може бути оскаржене в адміністративному або судовому порядку. (т.1 а.с.74)

На підставі акту №1134/20-40-05-18-09/38877891 від 10.12.2019 року відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення:

- №8 від 13.01.2020 року, яким нараховано позивачу штрафні санкції за платежем ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 274556 грн.;

- №8 від 13.01.2020 р., яким нараховано позивачу ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 242200,00 грн., з яких 193760 грн. - за податковими зобов`язаннями, 48440 грн. - за штрафними санкціями. (т.1 а.с.105, 106)

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, подав скаргу до Державної податкової служби України. За результатами розгляду скарги ДПС України прийняла рішення про результати розгляду скарги №11889/6/99-00-08-05-01-06 від 02.04.2020 року ТОВ «Контроль-прилад», яким залишено без змін податкові повідомлення-рішеньня№8 від 13 січня 2020 року та №8 від 13 січня 2020 року, а скаргу без задоволення. (т.1 а.с.91)

Позивач, вважаючи податкові повідомлення - рішення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

З урахуванням викладених обставин справи суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що податковий орган під час перевірки досліджував дотримання податкового законодавства по господарським відносинам позивача з контрагентами, їх реальність, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

31.05.2018 року було укладено договір із ПАТ «Укрнафта» №715-МТР про продаж продукції (т.2 а.с.161), на його виконання ТОВ «Контроль-прилад» уклало низку договорів про надання послуг в тому числі із: TOB «СІСТЕМ ІНЖИНІРИНГ», ТОВ «ГолдФлай», ТОВ «ФЄРНЄС». Для поставки на ТОВ «УКРГАЗ АВТОМАТИКА» за договором №3107-1 від 31.07.2018 р. було укладено низку договорів (т.2 а.с.183), зокрема, з: TOB «ЛІДЕР ГРУПА», ТОВ «УНІК-ЕКСПО», ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД», ТОВ «ТРАНС СЕРВІС+».

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «ГолдФлай» (податковий номер 41986913).

Між ТОВ «ГолдФлай» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) 01 червня 2018 року було укладено договір поставки № 01/06/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 398940 грн., що підтверджується видатковими накладними № 507 від 16 червня 2018р. та № 508 від 16 червня 2018 р. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (Т.2 а.с.148-153, 156)

Щодо господарських відносин позивача зТОВ «ВФ Агро Терра» (податковий номер 40649744).

Між ТОВ «ВФ Агро Терра» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) було укладено договір поставки № 01/10/16 від 09.02.2016, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 28200 грн., що підтверджується видатковою накладною № 5-2510 від 25 жовтня 2016р. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.142-174)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Енвіл-Коммерц» (податковий номер 40849622).

Між ТОВ «Енвіл-Комерц» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) 01 січня 2018 року було укладено договір поставки № 01/01/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 11648,64 грн, що підтверджується прибутковою накладною №12/01/18 від 12 січня 2018 року. Надходження товару заданими операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.116-141)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Пожежно-технічне обладнання «Талан» (податковий номер 36077785)

Між ТОВ «Пожежно-технічне обладнання «Талан» (постачальник) та ТОВ «Контроль- прилад» (покупець) 01 травня 2018 року було укладено договір поставки № 03/05/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 174903 грн., що підтверджується видатковими накладними № 210518 від 21 травня 2018 року та № 94 від 21 серпня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т. 2 а.с.105-115)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Трейдмаркетван» (податковий номер 40095978)

Між TOB «Трейдмаркетван» (постачальник) та TOB «Контроль-прилад» (покупець) 01 травня 2018 року було укладено договір поставки № 02/05/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 17160 грн, що підтверджується видатковими накладними № 040518 від 04 травня 2018 року та № 25 травня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.92-99)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Слобідський Хліб» (податковий номер 40527671)

Між ТОВ «Слобідський Хліб» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) 01 серпня 2017 року було укладено договір поставки № 01/08/17, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 5592 грн., що підтверджується видатковою накладною № 31/08 від 31 серпня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.100-104)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Торгпортал» (податковий номер 40780440)

Між ТОВ «Торгпортал» та ТОВ «Контроль-прилад» 01 травня 2018 року було укладено договір поставки №01/05/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 1980 грн, що підтверджується видатковою накладною № 47 від 18 травня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 18.05.2018 р. - 31.12.2019 р. (т.2 а.с.87-91)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Фєрнєс» (податковий номер 41979639)

Між ТОВ «Фєрнєс» та ТОВ «Контроль-прилад» 01 червня 2018 року було укладено договір поставки № 01/06/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 190 200 грн, що підтверджується видатковою накладною № 51 від 16 червня 2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2019 р. (т.2 а.с.78-86)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Транс Сервіс+» (податковий номер 41917085)

Між ТОВ «Транс Сервіс+» та ТОВ «Контроль-прилад» 02 листопада 2018 року було укладено договір про надання послуг № 02/11/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 93 900 грн, що підтверджується Актом надання послуг № 06/11/18 від 06 листопада 2018 року. Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.2 а.с.62-77)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Зерно Агроторг» (податковий номер 40532016)

Між ТОВ «Зерно Агроторг» (постачальник) та ТОВ «Контроль-прилад» (покупець) 01 вересня 2016 року було укладено договір поставки № 01/09/16, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 64728 грн, що підтверджується Видатковими накладними № 1-109 від 01 вересня 2016 року, №3-209 від 02 вересня 2016 року, №3-709 від 07 вересня 2016 року, № 1-159 від 15 вересня 2016 року, № 2-209 від 20 вересня 2016 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за 07.09.2016 р. - 14.09.2016 р. та за період 04.01.2016 р. - 31.12.2019 (т.2 а.с.57-61)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Унік-Експо» (податковий номер 41787159)

Між ТОВ «Унік-Експо» та ТОВ «Контроль-прилад» 20 листопада 2018 року було укладено договір про надання послуг № 20/11/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 148 000 грн, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №29/11/18, Актом приймання-передачі від 20.11.2018 року, Актом приймання-передачі на переробку давальницької сировини від 20.11.2018 року. Надходження товару та оплата за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 24.12.2019 р. (т.2 а.с.40-48)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Акара Торг» (податковий номер 41709730)

Між ТОВ «Акара Торг » та ТОВ «Контроль-прилад» 01 грудня 2017 року було укладено договір поставки № 01/12/17, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 205 200 грн, що підтверджується прибутковою накладною №291217 від 29 грудня 2017 року. Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 24.12.2019 р. (т.2 а.с.34-39)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «КолоріТрейд» (податковий номер 42078598)

Між ТОВ «КолоріТрейд » та ТОВ «Контроль прилад» 01 жовтня 2018 року було укладено договір поставки № 01/10/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 65952 грн, що підтверджується видатковою накладною №111018 від 11 жовтня 2018 року, № 101018 від 10 жовтня 2018 року, № 051018 від 05 жовтня 2018 року та договір про надання послуг від 01.10.2018 року №01/10/18у на загальну суму 429672 грн, що підтверджується Актами здачі-приймання робіт та Актами приймання-передачі. Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.1 а.с.232-250, т.2 а.с.1-33)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Лідер-Група» (податковий номер 42086462)

Між ТОВ «Лідер-Група» (виконавець) та ТОВ «Контроль прилад» (замовник) 15 жовтня 2018 року було укладено договір про надання послуг № 15/10/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 189 900 грн, що підтверджується відповідними Актами приймання-передачі та Договором про надання послуг з доставки вантажів автотранспортом № 15/10/18/Т від 15 жовтня 2018 року. В матеріалах справи також наявні товаро-транспортні накладні, згідно яких товар був прийнятий ОСОБА_1 . Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.1 а.с.211-231)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Сістем інжиніринг» (податковий номер 41389075)

Між ТОВ «Сістем інжиніринг» (виконавець) та ТОВ «Контроль прилад» (замовник) 01 вересня 2016 року було укладено договір про надання послуг № 01/09/18, згідно з яким відбулася господарська операція на загальну суму 936144 грн, що підтверджується відповідними Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) та Актами приймання-передачі давальницької сировини. Надходження товару за даними операціями підтверджена випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 31.12.2018 р. (т.1 а.с.184-210)

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Технічні Матеріали» (податковий номер 41389075)

Взаємовідносини між контрагентами відбувалися на підставі рахунку-фактури від 21.09.2018 року № 781 на загальну суму 3780,00 грн., видаткової накладної №667 від 26.09.2018 р. Надходження та оплата за даною операцією підтверджено випискою з картки рахунку за період 04.01.2016 р. - 31.12.2019 р. (т.2 а.с.157-160)

Щодо подальшого руху придбаного товару в матеріалах справи містяться наступні докази:

Товар, який було закуплено в 2016 році у ТОВ «Зерно Агроторг»,ТОВ «ВФ АГРО ТЕРРА», було реалізовано, зокрема, на адресу:

- ТОВ «ГАЗІС», що підтверджується: договором №250615/1; Видатковою накладною № 140 від 05жовтня 2016р.; (т.2 а.с.189-195)

- ТОВ «ЄВРОГАЗСЕРВІС», що підтверджується: договором №061113/1; Видатковою накладною №137 від 03 жовтня 2016р.; Довіреність № 319 від 13 вересня 2016р.; (т.2 а.с.196-201)

- ТОВ «РОСКВИТ», що підтверджується видатковою накладною № 127 від 01 вересня 2016р.; (т.2 а.с.212)

- ПАТ «ЛПГ», що підтверджується видатковою накладною № 132 від 14 вересня 2016р.; (т.2 а.с.211)

- ПАТ «ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ТРАНСПОРТНОГО УСТАТКУВАННЯ», що підтверджується видатковою накладною № 147 від 01 листопада 2016р.; Довіреність № 1137 від 01 листопада 2016р. (т.2 а.с.209-210)

Товар, який було закуплено в 2017 році у TOB «АКАРА ТОРГ», ТОВ «Слобідський Хліб», реалізовано, зокрема, на адресу:

- ТОВ «НІОМ», що підтверджується видатковою накладною №143 від 07 вересня 2017р.; Довіреність № 120 від 25 серпня 2017р.; (т.2 а.с.241-242)

- ТОВ «Спецмехсервіс», договір поставки №1801-1 від 18 січня 2018 року, Видаткова накладна №126 від 26 жовтня 2018р., Довіреність №1625 від 11 жовтня 2018р., та інші. (т.2 а.с.202-207)

Також у 2018 році товар, закуплений у: ТОВ ПТО «ТАЛАН», ТОВ «ТОРГПОРТАЛ», ТОВ «ТРЕЙДМАРКЕТВАН», ТОВ «Технічні матеріали», було реалізовано зокрема на адресу НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВ «АСТРОН» (договір поставки №201113/1 від 20.11.2013 р., видаткова накладна №73 від 31.05.2018 р.). (т.2 а.с.178-181)

На підтвердження отримання оплати від зазначених вище контрагентів позивачем надано до суду виписки по рахункам ТОВ «Контроль Прилад» та платіжне доручення №191 від 19.03.2018 р. (т.1 а.с.168-183)

Суд зазначає, що висновки про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинні бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції мають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання документу, назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо посилань відповідача на інформацію про існування кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача, суд вважає необґрунтованими враховуючи наступне.

Позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентом правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі, якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Платник податків, в даному випадку позивач, не є уповноваженою особою щодо перевірки дотримання податкової дисципліни своїх контрагентів, та не має доступу до податкової інформації з автоматизованих інформаційних систем контролюючих органів, а отже не міг бути обізнаний про можливі порушення ними податкового законодавства.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад.

Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 20.03.2018 по справі № 805/10886/13-а (провадження № К/9901/1424/18) зазначає, що за наявності ознак нікчемності правочину, податкові органи мають право та повинні звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність, а не класти власний висновок в основу податкового правопорушення та визначати на цій підставі грошове зобов`язання.

Суд зазначає, що господарські операції між позивачем та його контрагентами підтверджені належним чином оформленими первинними документами, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, посилання відповідача на кримінальну справу №757/4293/19-к є безпідставним, оскільки відповідно до відомостей з реєстру по даній справі відсутній вирок суду, а відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України тільки вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративний правопорушення, які набрали законної сили, звільняють сторону від процесу доказування фактів вчинення діяння та особи, яка його вчинила.

Також відповідач зазначає, що ГУ ДПС у Харківській області отримано пояснення директора TOB «ВФ Агро Терра» ОСОБА_2 , у яких він повідомив, що ніколи не був причетний до фінансово-господарської діяльності ТОВ «ВФ Агро Терра», ніяких первинних бухгалтерських, податкових, банківських документів даного СГД ніколи не оформлював та не підписував. Разом з тим, контролюючим органом під час перевірки встановлено, що договір поставки від 09.02.2016 року №01/10/16 підписаний та скріплено печаткою з однієї сторони директором ТОВ «ВФ Агро Терра» Алексейчуком А.І., з іншого боку - директором ТОВ «Контроль-прилад» ОСОБА_3 . Податковий орган зазначає, що договір та податкові накладні з боку постачальника підписані директором ТОВ «ВФ Агро Терра» ОСОБА_2 , з пояснень якого встановлено, що ніякі первинні документи він не підписував, отже, контролюючий орган дійшов висновку, що вони є недійсними та дефектними.

Суд зазначає, що доказове значення може мати лише вирок суду, що набрав законної сили, і який прямо стосується конкретних правовідносин, разом з тим, контролюючим органом не надано вищевказаних доказів. Відомостей щодо наявності вироку суду на час розгляду даної справи відповідачем не надано, отже, посилання на пояснення ОСОБА_2 судом не можуть бути взяті до уваги в якості доказу.

Щодо посилань податкового органу на те, що у контрагентів позивача були відсутні необхідні ресурси для здійснення господарських операцій (складські, офісні приміщення, транспортні засоби, земельні ділянки) суд зазначає наступне.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Верховний Суд в постанові від 07.08.2018 р. у справі №808/760/16 зазначив, що відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

В Постанові Верховного суду від 15.05.2018 р. по справі №0870/9721/12 зазначено, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильного обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку має право на податковий кредит.

З урахуванням викладеного, суд вважає зазначені вище податкового органу посилання необґрунтованими.

Щодо відсутності товаро-транспортних накладних суд зазначає наступне.

Відповідно п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», обов`язок щодо наявності товарно-транспортної накладної покладено на перевізника та його водія.

Відсутність у покупця (вантажоодержувача) ТТН (або наявність неналежним чином оформленої ТТН) не є спростуванням реального характеру операцій, оскільки покупець здійснював операції з придбання товару та не виступав замовником за договором перевезення. Разом з тим, ТТН призначена для обліку руху ТМЦ та розрахунків за їх перевезення і визначає взаємовідносини між перевізником та замовником щодо виконання перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.06.2020 р. у справі №805/3872/17-а.

Крім того, позивач у позовній заяві зазначає, що директор Товариства здійснює доставку товару на власному автомобілі, тому оформлювати товарно-транспортні накладні немає необхідності, як і звертатися за цим до третіх осіб (перевізників). Габарити та вантажо підйомність особистого автомобіля директора Товариства Nissan Pathfinder дозволяють перевозити партії товару.

З матеріалів справи судом встановлено, що в особистому володінні директора знаходиться автомобіль NissanPathfinder, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію від 21.11.2012 р. та посвідченням водія на ім`я ОСОБА_3 (т.1 а.с.142)

Відносно посилань відповідача на відсутність у виписаних підприємством ТОВ «ПТО «Талан» на адресу ТОВ «Контроль-прилад» видаткових накладних посад та П.І.Б. з боку Постачальника, суд зазначає наступне.

Дослідивши видаткові накладні по взаємовідносинам позивача та ТОВ «ПТО «Талан» відповідно договору поставки №01/05/18 від 01.05.2018 р., судом встановлено, що документи містять наступні реквізити: назви документів, дати складання, номер, назви постачальника та покупця; найменування товару, одиницю виміру (шт.), кількість, ціна (в т.ч. ПДВ); підписи особи, що відвантажила та особи, що отримала; прізвище, ім`я, по-батькові отримувача; відповідні печатки підприємств.

Вимоги Положення №88 п.2.4 при заповненні обов`язкових реквізитів первинних документів: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ; назву документа (форми); дату і місце складання; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі); посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильність її оформлення; особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно абз.3 п.2.4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд зазначає, що копії долучених до матеріалів справи первинних і розрахункових документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Водночас, реальність господарської операції ТОВ «ПТО «Талан» з ТОВ «Контроль-прилад» підтверджується фактом надходження товарів за договором та списанням коштів з рахунку позивача на оплату постачальнику.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та ТОВ «ПТО «Талан».

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

В Постанові Верховного суду від 15.05.2018 р. по справі №0870/9721/12 також зазначено, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильного обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. При цьому в обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Відповідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

У відповідності підпунктом "а" пункту198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі, в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

При цьому законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податків на збільшення податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Вищенаведені норми Податкового кодексу України не ставлять у залежність право платника податку на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни, зокрема і фактичної сплати сум податків до бюджету, постачальниками товарів (послуг) по всьому ланцюгу поставки, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, сплатив ПДВ в ціні придбаних товарів (послуг), а реальність операцій з придбання ним товарів (послуг) контролюючим органом при проведенні перевірки не спростована, а навіть підтверджена (накладні, фактична наявність товару, його використання та отримання поштою тощо). Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов`язань. Обставини, які б достовірно свідчили про наявність таких фактів, у процесі перевірки не встановлені.

На підтвердження виконання зазначених господарських операцій позивачем було надано належним чином оформлені копії первинних документів. В свою чергу, відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Враховуючи викладені обставини, з наданих позивачем первинних документів встановлено наявність господарських цілей при здійсненні господарських операцій, а також подальшу реалізацію придбаних товарів (робіт, послуг). Актом перевірки не наведено обставин, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності ТОВ «Контроль-прилад» незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Таким чином, на підставі наведених доказів, оцінка яким надана з дотриманням положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентом фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими та іншими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану підприємства, що підтверджує наявність руху його активів, а також підтверджують подальшу реалізацію придбаних товарів.

Крім того, для віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару, до податкового кредиту, в розумінні Податкового кодексу України, не передбачається обов`язкова умова про сплату цих сум до бюджету контрагентами. Якщо контрагент не виконав своїх зобов`язань по належному формуванню первинних документів для підтвердження податкового кредиту або зобов`язання з податку на додану вартість, то це не може тягнути відповідальності та негативних наслідків саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість та має всі документальні підтвердження його розміру.

Даний висновок також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що "платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності".

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами, які б факти в цьому акті не були відображені. Вказані ж в акті висновки є суто суб`єктивною думкою та не підтверджуються матеріалами справи, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

В матеріалах справи відсутні докази наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад з метою проведення безтоварних операцій та отримання незаконної податкової вигоди. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при дослідженні матеріалів судової справи не виявлено.

Щодо податкового повідомлення-рішення №8 від 13 січня 2020 року на суму 242200,00 грн.

Як вбачається з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідачем до позивача застосовано штрафні санкції згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України.

За приписами п. 111.1. ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: 111.1.1. фінансова; 111.1.2. адміністративна; 111.1.3. кримінальна. 111.2. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, фінансова відповідальність платника податку можлива лише за умови доведення контролюючим органом факту порушення таким платником законодавства з питань оподаткування, чого під час розгляду даної справи встановлено не було.

Відтак, підстави для застосування до позивача штрафних санкцій відсутні.

У свою чергу, згідно з приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх рішень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області: №8 від 13 січня 2020 року на суму 274556,00 грн. та №8 від 13 січня 2020 року на суму 242200,00 грн.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Контроль-прилад" (просп. Петра Григоренка, буд. 14,м. Харків,61100, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: №8 від 13 січня 2020 року на суму 274556,00 грн. та №8 від 13 січня 2020 року на суму 242200,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Контроль-прилад" (просп. Петра Григоренка, буд. 14,м. Харків,61100, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 7751 (сім тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 35 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 серпня 2020 року.

Суддя Сагайдак В.В.