Справа № 826/14381/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Чаку Є.В., Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 10 травня 2018 року №,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач), з підстав протиправності податкового повідомлення-рішення відповідача від 10 травня 2018 року №, яким до позивача застосовані штрафні санкції за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки звіти про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів форми 2-РС за травень 2017 року, 2-РС за жовтень 2017 року та 1-ОА за жовтень 2017 року подано у строки та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення від 20 січня 2020 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Також відповідачем заявлено клопотання про допущення процесуального правонаступництва шляхом заміни неналежного відповідача - ГУ ДФС у Київській області на належного - ГУ ДПС у Київській області.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» визначено, що територіальні органи Державної податкової служби є правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Згідно додатку 2 до вказаної постанови Головне управління ДФС у Київської області реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Київської області. При цьому, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис про створення Головного управління ДПС у Київській області здійснено 30 липня 2019 року.

З урахуванням наведеного суд вважає за можливе задовольнити клопотання апелянта та допустити заміну Головного управління ДФС у Київській області () його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Київській області ().

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 10 травня 2018 року № до позивача згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та абзацом 18 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення частини третьої статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 51000,00 грн. (а.с.17).

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту перевірки від 25 квітня 2018 року №188/10-36-40/ НОМЕР_1 (далі по тексту - акт перевірки).

Згідно розрахунку фінансових санкцій до акту фактичної перевірки, звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою 2-РС за травень 2017 року подано 12 червня 2017 року, при граничному терміні - 09 червня 2017 року; за жовтень 2017 року подано 13 листопада 2017 року, при граничному терміні - 09 листопада 2017 року; звіт за формою 1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі" за жовтень 2017 року подано 13 листопада 2017 року, при граничному терміні - 09 листопада 2017 року.

Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем необґрунтовано застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасне подання звіту, тому оскаржуване податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 6 Податкового кодексу України встановлено, що платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Частиною третьою статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Згідно частини першої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 18 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375 Міністерством фінансів України прийнято наказ "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення" від 11 лютого 2016 року №49, яким затверджено форми та порядок заповнення форми звітів (далі по тексту - Порядок №49).

Пунктом 1 Порядку №49, у тому числі, затверджено форму звіту №1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації спирту", Порядок заповнення форми звіту №1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації спирту", форму звіту №2-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв", Порядок заповнення форми звіту №2-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв".

У відповідності до пунктів 2, 3 Порядку №49, заповнення форм звітів здійснюється з використанням кодів продукції та кодів адміністративно-територіальних одиниць згідно з додатком до цього наказу.

До 10 числа місяця, що настає за звітним, суб`єкти господарювання можуть подавати уточнювальні звіти до органів ДФС за основним місцем обліку на заміну вже поданим.

Зі змісту оскаржуваного рішення, вбачається, що останнє прийняте відповідачем у зв`язку з пропуском строку для подачі звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за травень та жовтень 2017 року.

Пунктом 49.3 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Як зазначає позивач, що не оспорюється відповідачем, між ним та Вишгородською ОДПІ укладено договір про визнання електронних документів 11 червня 2017 року.

Судом з матеріалів справи встановлено, що звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (форма 2-РС) за звітний період травень 2017 року позивачем подано через канцелярію Ірпінського відділення 09 червня 2017 року, що підтверджується листом Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ від 14 червня 2017 року №3292/10/10-31 "Про невизнання податкової звітності".

Разом з тим, у вказаному листі податкового органу зазначено, що звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (форма 2-РС) за звітний період травень 2017 року, поданий 09 червня 2017 року не визнано як податкова звітність (а.с.26).

У даному випадку штрафні санкції до позивача застосовано на підставі абзацу вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме за несвоєчасне подання звіту.

Оскільки звіт, поданий позивачем 09 червня 2017 року в документарній формі, не визнано як податкова звітність, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування штрафних санкцій за подання такого звіту є протиправним.

Крім того, докази на підтвердження подання позивачем інших звітів за травень 2017 року, матеріали справи не містять.

Судом з матеріалів справи встановлено, що звіти про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формами №1-ОА та №2-РС за жовтень 2017 року, позивачем направлено до Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ засобами поштового зв`язку 08 листопада 2017 року, що підтверджується копією опису вкладення та не спростовується відповідачем (а.с.24).

У свою чергу, граничним строком для подання звітів за формою №2-РС та №1-ОА за жовтень 2017 року є 09 листопада 2017 року.

З наведеного вбачається, що звіти про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формами №1-ОА та №2-РС за жовтень 2017 року, позивачем направлено в межах строку для подання звітів та у спосіб, визначений пунктом 49.3 Податкового кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять та судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що контролюючий орган надсилав платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті звітів 2- РС за травень 2017 року, №2-РС та №1-ОА за жовтень 2017 року, а отже позивач правомірно вважав подані звіти прийнятими податковим органом.

Враховуючи, що звіти про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів форми 2-РС за травень та жовтень 2017 року та звіт за формою 1-ОА за жовтень 2017 року позивачем подано у строки та у спосіб, визначений законодавством, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування щодо нього штрафних санкцій за несвоєчасне подання таких звітів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: