Справа № 600/1232/20-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

18 серпня 2020 р. м. Чернівці Справа №600/1232/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про забезпечення позову, яка подана до відкриття провадження у справі його представником -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ ТА ІСТОРІЯ ЗАЯВИ

1.1. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі заявник) подав 17.08.2020 року до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити виконання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.08.2020 року (ВП №62257096) про накладення на боржника (Головне управління) штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. до набрання законної сили судовим рішенням за даною справою.

1.2. Заява подана до Чернівецького окружного адміністративного суду до відкриття провадження у справі, відповідно до положень статей 25,150,152,153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

1.3. За своєю правовою природою рішення, яке просить зупинити заявник, є індивідуальним актом, який породжує правові наслідки у вигляді стягнення із заявника коштів.

ІІ. АРГУМЕНТИ ЗАЯВНИКА

2.1. Так, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) надійшла постанова від 11.08.2020 року (ВП №62257096) про накладення на боржника (Головне управління) штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду.

2.2. 04.06.2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Антонюком А.Г. відкрито виконавче провадження № 62257096 (постанова про відкриття виконавчого провадження надійшла на адресу Головного управління 11.06.2020 року) щодо виконання виконавчого листа № 824/487/19-а від 12.09.2019 року виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом про:

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області (вулиця Оренбурзька, 7-А, місто Чернівці, ) провести з 11.09.2016 р. по 12.11.2018 р. перерахунок призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від суми складової заробітної плати відповідно до нової довідки Міністерства соціальної політики України від 30.10.2018 р. за №274/0/247-18 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та до нової довідки Міністерства соціальної політики України від 30.10.2018 р. за №275/0/247-18 про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за серпень 2016 р., що передує місяцю звернення за призначенням пенсій, з врахуванням попередніх виплат та провести її виплату.

2.3. Головне управління повідомило державного виконавця листом № 2400-0802-5/17379 від 24.06.2020 року про виконання судового рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.06.2019 по справі № 824/487/19-а. У вищезазначеному листі було зазначено, що виплата пенсій стягувачу ОСОБА_1 здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» від 22.08.2018 року № 649, у зв`язку із чим, просило закінчити виконавче провадження по даній справі на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-УШ.

2.4. Згідно з ч. 7 ст. 20 Бюджетного кодексу України за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету та забезпечують їх затвердження у терміни, визначені Кабінетом Міністрів України. За рішенням Кабінету Міністрів України порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Урядом або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України.

2.5. Враховуючи викладене, згідно рішень Конституційного суду України № 3-рп/2012 та №20-рп/2011 Кабінет Міністрів України має всі достатні правові підстави врегулювати питання здійснення соціальних виплат та допомоги в межах фінансових ресурсів, передбачених Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік».

2.6. Таким, чином Головне управління в межах наданих повноважень, фактично виконало постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.06.2019 в повному обсязі.

2.7. Відтак, заявник вказує, що забезпечення позову в даному разі є обґрунтованим у зв`язку із очевидністю ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права.

На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

3.2. Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 року, №3-рн/2003 У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13) (пункт 9 мотивувальної частини рішення).

3.3. Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 23.01.2014 року, №19336/04 Справа East/West Alliance Limited проти України вказав на те, що межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (див., серед інших джерел, вищезазначене рішення у справі "Аксой проти Туреччини", п. 95, та рішення у справі "Кудла проти Польщі" [ВП], заява N 30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI) (пункт 227).

3.4. Окрім цього, в рішенні від 18.02.2010, № 54131/08 Справа Байсаков та інші проти України Європейський суд зазначив, " ... що процедура такого судового контролю становить, у принципі, ефективний засіб юридичного захисту у значенні статті 13 Конвенції стосовно скарг, пов`язаних з рішеннями про вислання та екстрадицію, але за умови існування можливості ефективної перевірки судами законності - з матеріально-правового та процесуального погляду - дискреційних дій органу виконавчої влади і можливості скасування ними такого рішення в разі необхідності (див. ухвалу у справі "Сливенко проти Латвії" [ВП], N 48321/99, п. 99, ЄСПЛ 2002-II). Однак, якщо заявник намагається запобігти своєму висланню з Договірної держави, такий засіб юридичного захисту буде ефективним лише в разі, якщо він автоматично зупиняє дію оскаржуваного рішення (див. рішення у справі "Жебремедин [Габерамадієн] проти Франції", N 25389/05, п. 66, ЄСПЛ 2007-V) (пункт 75).

3.5. Отже, підсумовуючи наведене, слід прийти до висновку, що існування інституту забезпечення позову, обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке на думку останньої є порушеним.

3.6. У цій справі заявник стверджує, що ним фактично виконано постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року в межах наявного фінансування, відтак просить забезпечити позов з у зв`язку із очевидністю ознак протиправності постанови від 11.08.2020 року (ВП №62257096) про накладення на боржника (Головне управління) штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду.

3.7. За таких обставин, слід прийти до висновку, що у разі не забезпечення цього позову шляхом виконання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.08.2020 року (ВП №62257096) про накладення на боржника (Головне управління) штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. до набрання законної сили судовим рішенням за даною справою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області будуть понесені можливі необґрунтовані видатки.

3.8. На цій стадії процесу суд не вправі надавати оцінку щодо правомірності постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.08.2020 року (ВП №62257096). Така оцінка має бути надана за наслідками розгляду справи по суті, заслухавши при цьому аргументи обох сторін.

3.9. Однак, в даному разі суд стверджує, що без вжиття заходів забезпечення позову Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зобов`язане буде сплатити визначений штраф.

3.10. Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

3.11. Окрім цього, згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

3.12. Частина 2 статті 151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

3.13. Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі.

3.14. За таких обставин, проаналізувавши викладене вище, суд вважає, що реалізація постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.08.2020 року (ВП №62257096) про накладення на боржника (Головне управління) штрафу на користь держави у розмірі 10200,00 грн. не можлива до надання судом оцінки на предмет його правомірності, оскільки в іншому разі при задоволенні цього позову, поновити порушенні права та інтереси позивача буде істотно ускладнено.

3.15. Судовий захист порушеного права має бути реальним, а не ілюзорним.

3.16. При прийнятті цього рішення суд виходь із балансу інтересів сторін у справі та критерію необхідності в демократичному суспільстві.

3.17. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.08.2020 року (ВП №62257096) про накладення на боржника (Головне управління) штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. до набрання законної сили судовим рішенням за даною справою.

3.18. Обрання такого способу забезпечення позову є логічним, а не вжиття таких заходів призведе до істотного ускладнення в поновленні порушених прав та інтересів заявника, у разі задоволення позову

3.19. Також, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням КАС України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

3.20. Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів, а також виходячи із принципів справедливості та гуманізму, суд приходить до висновку, що заявлена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 150,151,154,243,248,256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про забезпечення позову - задовольнити.

2. Зупинити виконання постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 11.08.2020 року (ВП №62257096) про накладення на боржника (Головне управління) штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. до набрання законної сили судовим рішенням за даною справою.

3. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

4. Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала з питань забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов