Справа № 560/1454/20
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1454/20
УХВАЛА

20 серпня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебувала на розгляді справа №560/1454/20 за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 21.05.2020 позов задоволено частково: визнано протиправними дії Дунаєвецької міської ради, які полягають в утриманні від прийняття конкретного рішення за результатами розгляду заяви від 08.05.2019 ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення селянського господарства. Зобов`язано Дунаєвецьку міську раду повторно внести на розгляд сесії ради заяву від 08.05.2019 ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в строки, порядку та у спосіб, передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

На адресу суду 17.08.2020 надійшла заява в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій заявник просить:

- визнати протиправним Рішення Дунаєвецької міської ради від 24.06.2020 за №60-72/2020, за невиконання Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі 560/1824/19 та від 21.05.2020 у справі №560/1454/20, у наданні ОСОБА_1 земельної ділянки для передачі у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення селянського господарства;

- зобов`язати Дунаєвецьку міську раду надати ОСОБА_1 земельну ділянку для передачі у власність орієнтовною площею 2.00 га для ведення селянського господарства;

- зобов`язати відповідача подати в установлений строк звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначає, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного у суду від 21.05.2020 у справі №560/1454/20 Дунаєвецька міська рада прийняла рішення №60-72/2020 від 24.06.2020, яким надала ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту із землеустрою. Проте, як зазначає заявник, з`ясувалося, що кадастрового номера :05:013:2001, площею 12.8808 га на публічній кадастровій карті України вже не існує, натомість на цій земельній ділянці зареєстровані інші кадастрові номери, тобто поки йшов розгляд справи, відповідач передав ці землі у приватну власність іншим особам.

Вважаючи таке рішення Дунаєвецької міської ради на виконання рішення суду протиправним, заявник звернувся до суду із даною заявою.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із частини 2 статті 383 КАС України, у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Частиною 3 зазначеної статті вказано, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Суд зазначає, що відповідно до положень пунктів 6 - 8 частини 2 статті 383 КАС України заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду має містити інформацію про день набрання законної сили рішенням суду, пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження, а примусове виконання судових рішень - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд наголошує, що обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, забезпечується, у першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Доказів отримання ОСОБА_1 , виконавчого листа по справі №560/1454/20 та пред`явлення його до виконання суду не надано, заявником про відкриття виконавчого провадження - не зазначалося.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а, та від 27.06.2019 у справі №807/220/18.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Крім того, аналіз частини 1 статті 383 КАС України дозволяє дійти висновку, що позивач може звернутися із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем саме на виконання такого рішення суду.

Разом з тим, відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 383 КАС України до заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Оглядом поданої в порядку статей 382, 383 КАС України заяви, суд встановив відсутність доказу надсилання заяви іншим учасникам справи.

Отже, заява про визнання рішення на виконання рішення суду протиправним не відповідає вимогам статті 383 КАС України.

Абзацом 2 частини 5 статті 383 КАС України передбачено, що у разі невідповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За викладених обставин, подана заява про визнання рішення на виконання рішення суду протиправним підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 248, 254, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статей 382, 383 КАС України у адміністративній справі №560/1454/20 за позовом ОСОБА_1 Дунаєвецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя В.В. Матущак