Справа № 640/4560/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року м. Київ № 640/4560/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Транс-Інвест"

до Державної податкової служби України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Транс-Інвест" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить:

-визнати протиправним дії щодо зменшення суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від`ємного значення у розмірі 345 754,00 грн, відображену в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року від 18 вересня 2017 року реєстраційний номер ;

-зобов`язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні, на величину від`ємного значення, відображену в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року від 18 вересня 2017 року реєстраційний номер .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним у податкові декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року у рядку 20.1 вказано суму від`ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 345 754,00 грн. В подальшому 18 вересня 2017 року сума податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, було зменшено Державною фіскальною службою України на суму 345754,00 грн. Таке зменшення суми ліміту відбулось за типом операції 2 - реєстрація суми податку заявленої платником до відшкодування. Позивач вважає дії відповідача щодо зменшення реєстраційної суми у зв`язку з відшкодуванням в рахунок погашення податкового боргу протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року замінено відповідача Державну фіскальну службу України на його правонаступника Державну податкову службу України.

Копія ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року направлена на адресу Державної податкової служби України поштовим відправленням та отримана її представником 10 лютого 2020 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення адресату.

Станом на час розгляду адміністративної справи ні Державна фіскальна служба України, ні Державна податкова служба України відзив на позов до суду не надали.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Транс-Інвест" у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2017 року у рядку 20.1 вказано суму від`ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 345 754,00 грн.

Відповідно до витягу з Системи електронного адміністрування ПДВ за 18 вересня 2017 року відбулось зменшення суми ліміту (?накл) на суму 345 754,00 грн.

Вважаючи такі дії протиправними , позивач звернувся з даним позовом до суду, при вирішення якого суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Кодексу передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума, зокрема, враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200№.3 статті 200№ Кодексу (далі - реєстраційна сума) на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

Таким чином, Кодексом чітко визначено, що від`ємне значення ПДВ, розраховане платником за результатами звітного (податкового) періоду, за заявою платника може бути задеклароване, в частині, що не перевищує реєстраційну суму на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, до бюджетного відшкодування:

- на поточний рахунок платника податку;

- у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Кодексу протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки у разі, якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений Кодексом.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 Кодексу контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки:

- або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;

- або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 (далі - Порядок № 21).

Згідно з підпунктом 4 пункту 5 розділу V Порядку № 21 сума від`ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди, в частині, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200 прим. 1.3 статті 200 прим. 1 Кодексу на момент подання податкової декларації, відображається у рядку 20.1 податкової декларації з ПДВ.

Отже, у разі наявності у платника податку на дату подання ним податкової звітності з ПДВ податкового боргу з цього податку, такий платник має право зарахувати суму від`ємного значення ПДВ, сформовану за результатами такої податкової звітності, у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди та обліковувався в інтегрованій картці платника станом на перше число місяця, у якому було подано таку декларацію, в частині, що не перевищує реєстраційну суму такого платника на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

Як зазначено вище, позивачем у рядку 20.1 декларації з ПДВ за серпень 2017 року було відображено суму від`ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 345 754,00 грн, тобто фактично мало місце автоматичне відображення суми 345 754,00 грн у показнику ? Відшкод.

Так, відповідно до визначення, наведеного у пункті 200 прим. 1.3 статті 200 прим. 1 Кодекс,у ?Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

? Відшкод - це загальна сума ПДВ, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до Податкового кодексу України. Цей показник складається з сум, відображених у рядках 23.2, 23.1 і 30 декларації, затвердженої наказом №966, та у рядках 20.1 і 20.2 декларації з ПДВ, затвердженої наказом №21.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі по тексту - Порядок №569).

Відповідно до визначення, наведеного у пункті 9 Порядку №569, УВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником податку до бюджетного відшкодування, що визначається на підставі задекларованих до відшкодування сум від`ємного значення податку, розрахованих за операціями, здійсненими після 1 липня 2015 р., згідно з податковими деклараціями з податку та уточнюючими розрахунками до них, поданими контролюючому органу, починаючи з податкової звітності за: липень 2015 р. - для платників податку, що застосовують місячний звітний період; III квартал 2015 р. - для платників податку, що застосовують квартальний звітний період.

Показник УВідшкод підлягає коригуванню за результатами перевірок, що проводяться відповідно до Кодексу;

Отже, показник ?Відшкод збільшується на суму від`ємного значення, що спрямовується в погашення податкового боргу (у тому числі відстроченого або розстроченого) з ПДВ (рядок 20.1 декларації).

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідно до підпункту 200.4 Кодексу сума від`ємного значення, що спрямовується на погашення податкового боргу з ПДВ не є бюджетним відшкодуванням на рахунок платника податку, але це є відшкодуванням в рахунок погашення податкового боргу, з огляду на те, що платником податку самостійно не здійснюється погашення наявного податкового боргу з ПДВ коштами, а таке погашення здійснюється за рахунок від`ємного значення з ПДВ, отже сума, яка задекларована у рядку 20.1 декларації з ПДВ зменшує реєстраційну суму згідно з вимогами діючого законодавства та вважається відшкодованою в рахунок погашення податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

З урахуванням того, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для компенсації судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-243, 250, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Транс-Інвест" відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення", Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко