Справа № 420/3706/20
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 р.м. ОдесаСправа № 420/3706/20

Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 09 липня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 2870-2719/М-02/8-1500/20 від 16 квітня 2020 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії за вислугою років; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату без обмеження граничного розміру пенсії за вислугу років з 01 жовтня 2017 року, відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 16 березня 2020 року № 80, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року частково задоволено позовні вимоги, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за вислугою років № 2870-2719/М-02/8-1500/20 від 16 квітня 2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше здійснених виплат) без обмеження граничного розміру ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 13 грудня 2019 року, відповідно до ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки військової прокуратури Південного регіону України від 16 березня 2020 року № 80.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як пенсійним органом правомірно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії, призначеної за ЗУ «Про прокуратуру», так як законодавцем не визначено механізму для здійснення такого перерахунку.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року, на думку апелянта, не є окремою підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Також, апелянт вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права, так як отримана ним відмова у здійсненні перерахунку пенсії носила інформативний характер та надана у порядку, встановленому ЗУ «Про звернення громадян».

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно зобов`язано його здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром та з порушенням його дискреційних повноважень.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, в частині задоволених позовних вимог, так як після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року позивач набув права на здійснення спірного перерахунку пенсії.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває з 13 грудня 2010 року на пенсійному обліку та отримує пенсію за ЗУ «Про прокуратуру» по вислузі років, у розмірі 90% від посадового окладу начальника відділу військової прокуратури Південного регіону України.

При цьому, 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до військового прокурора Південного регіону України Цибенко О.С. із зверненням щодо надання йому довідки про розмір посадового окладу начальника відділу та інших виплат, що враховуються при нарахуванні грошового забезпечення (а.с.14).

В свою чергу, 28 грудня 2019 року позивачем отримано відповідь за підписом першого заступника військового прокурора Південного регіону України щодо підвищення розміру посадового окладу та інших виплат, які враховуються при нарахуванні грошового забезпечення та задля перерахунку пенсії (а.с.15-17).

Внаслідок чого, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії.

В свою чергу, 28 лютого 2020 року позивачем отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідь №1426-1398/М-02/8-1500/20, що для проведення перерахунку пенсії підстав не має (а.с.18).

При цьому, 16 березня 2020 року військовою прокуратурою Південного регіону України видано позивачу довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій призначених згідно ЗУ «Про прокуратуру» (а.с.19) про те, що розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 01 березня 2018 року за відповідною (прирівняної) посадою начальника відділу Військової прокуратури Південного регіону України становить 43 245,30 грн.

Внаслідок чого, 31 березня 2020 року позивачем направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову заяву для проведення перерахунку пенсії та вищевказану довідку № 80 від 16 березня 2020 року військового прокурора Південного регіону України (а.с.20-24).

Проте, 16 квітня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у відповідь на вищевказану заяву на адресу позивача направлено лист № 2870-2719/М-02/8-1500/20 (а.с.26-27), в якому, зокрема, зазначено, що права на перерахунок пенсії призначеної за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно з довідкою про розмір заробітної плати від 16 березня 2020 року № 80 позивач не має, оскільки перерахунок пенсії проводиться у разі зміни розмірів посадових окладів для працівників прокуратури після 13 грудня 2019 року, які є підставою для перерахунків пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись з отриманою відмовою у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин пенсійним органом протиправно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку розміру його пенсії, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, ЗУ «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

При цьому, ч. 1 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку та за умови наявності на день звернення достатньої вислуги років.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

При цьому, Конституційним Судом України 13 грудня 2019 року ухвалено рішення № 7-р(II)/2019, яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) положення частини двадцятої статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3) установити такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови позивачу у здійснені перерахунку пенсії за вислугу років, яка призначена за ЗУ «Про прокуратуру».

В свою чергу, переглядаючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 та враховуючи факт збільшення посадових окладів працівників органів прокуратури постановою КМУ від 30 серпня 2017 року № 657, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії до якої додано відповідну довідку.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача пенсійним органом встановлено, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 змін до ЗУ «Про прокуратуру» не вносилось, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії відповідній категорії громадян.

Між тим, колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 чітко встановлено, що ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в первинній редакції з дня прийняття відповідного судового рішення.

При цьому, як зазначено вище, первинною редакцією ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» встановлено порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначених за ЗУ «Про прокуратуру».

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що нехтування пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень, зазначених приписів рішення Конституційного Суду України, є протиправним невиконанням судового рішення та грубим порушенням прав позивача.

В даному випадку, позивач, як пенсіонер по ЗУ «Про прокуратуру», має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.

При цьому, аналізуючи приписи ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», колегія суддів вважає, що незалежно від дати підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, якщо перерахунок їхньої пенсії не відбувся, вони мають право на такий перерахунок після звернення до пенсійного органу.

В свою чергу, колегія суддів не приймає посилань пенсійного органу, що викладені в апеляційній скарзі, на те, що позивачем подано заяву про перерахунок його пенсії, яка не відповідала затвердженому зразку, а як наслідок вона не розцінена пенсійним органом, як заява про перерахунок пенсії, так як положення ЗУ «Про прокуратуру» не містять посилань на нормативно-правовий акт, яким затверджено форму заяви про перерахунок пенсії за вислугу років.

Більш того, зазначений висновок не зазначався у наданій пенсійним органом відповіді, як і не зазначалось будь-яке роз`яснення, встановленого на думку пенсійного органу порядку подання заяв про перерахунок пенсій призначених за ЗУ «Про прокуратуру».

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що з метою ефективного захисту порушених прав позивача, судом першої інстанції вірно розцінено надану позивачу письмову відмову у здійсненні перерахунку його пенсії у якості відповідного рішення пенсійного органу.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що зазначені посилання пенсійного органу, разом з посиланнями на листи Офісу Генерального прокурора та Міністерства соціальної політики, які не зазначались в оскаржуваному рішенні та не мають жодної юридичної сили, не можуть вважатись достатньою підставою для ігнорування зазначеного рішення Конституційного Суду України та чинних вимог ЗУ «Про прокуратуру».

Крім того, є помилковими посилання пенсійного органу на порушення його дискреційних повноважень судом першої інстанції при зобов`язанні здійснити перерахунок пенсії позивача, так як захист порушених прав особи має бути ефективним та таким, що виключатиме майбутнє порушення прав особи та не створюватиме необхідність повторного звернення до суду.

В даному випадку, вказаний висновок колегія суддів відповідає правовій позиції, викладеній у численних рішеннях Верховного Суду України (від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 02 лютого 2016 року у справі № 804/14800/14).

Внаслідок чого, аналізуючи зміст оскаржуваного рішення пенсійного органу, колегія суддів не вбачає підстав вважати помилковими висновки суду першої інстанції про необхідність зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок пенсії позивача, з метою ефективного захисту його порушених прав.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими посилання пенсійного органу на обмеження максимального розміру пенсій відповідної категорії громадян, встановлене ч. 15 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», так як частина вказаних обмежень діяла до 31 грудня 2017 року.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року зазначено, що потреба у належному соціальному захисті працівників органів прокуратури випливає з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними функцій держави, є гарантією незалежності їх діяльності у ефективному судовому захисті прав громадян.

При цьому, необхідно врахувати висновки, викладені Конституційним Судом України у рішеннях від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, відповідно до яких обмеження пенсії максимальним розміром не може застосовуватись до окремих категорій працівників.

Тому, враховуючи, що пенсію позивачу призначено до набрання чинності зазначених обмежень ч. 15 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», які мають тимчасовий характер, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром.

Внаслідок чого, враховуючи висновки Конституційного Суду України та вимоги ЗУ «Про прокуратуру», колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу.

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.