Справа № 756/1799/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 серпня 2020 року м. Київ № 756/1799/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 57)
прозобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, в якій просить:

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , суми несплаченої недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом у розмірі 7388,75 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2020 року адміністративну справу № 756/1799/20 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України.

Відповідно до п.п. 2, 3 та 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ч. 3. ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Так, частиною четвертою статті 59 КАС України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Ордер встановленої форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п. 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів).

Разом з тим, зміст наданого ордеру не відповідає встановленим вимогам.

Так, відносно зазначення назви органу, в якому надається правова допомога, слід зазначити наступне.

Згідно п. 2 ч .1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Відповідно до п/п 12.4. Положення ордер містить наступні реквізити, зокрема: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В контексті наведеного слід додати, що відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ, а також випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини) та назву.

Назва юридичної особи може складатися з власної назви юридичної особи, а також містити інформацію про мету діяльності, вид, спосіб утворення, залежність юридичної особи та інші відомості згідно з вимогами до найменування окремих організаційно-правових форм юридичних осіб, установленими Цивільним, Господарським кодексами України та цим Законом (ч. 3 ст. 16 зазначеного Закону).

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавцем чітко відокремлені суди, як такі що окремо ідентифікуються та зазначаються у графі «назва органу, в якому надається правова допомога» ордеру на надання правової допомоги.

При цьому, сукупність наведених норм вочевидь зумовлює необхідність ідентифікації суду із зазначення власної назви юридичної особи публічного права - власної назви певного суду.

Вказана права позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18 (провадження № 11-44заі19) та від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18 (провадження № 11-1521заі18) та в ухвалі від 23.10.2019 у справі № 9901/524/19 (провадження № 11-1129заі19).

Судом встановлено, що позовна заява від імені ОСОБА_1 подана та підписана адвокатом Каримова А.А.

В той же час, зі змісту наданого представником позивача ордеру вбачається, що в графі «назва органу» всупереч вищенаведеному не зазначено конкретної назви органу, зокрема, суду, у якому надається правова допомога адвокатом, а відтак не підтверджено повноважень діяти, як в Оболонському районному суді м. Києва, до якого помилково подано позов, та само і в Окружному адміністративному суді м. Києва.

Наведене вказує на те, що наданий представником позивача ордер не відповідає встановленим вимогам та не є юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката діяти в ОАС м. Києва в якості представника позивача, а відтак повноваження Каримова А.А. діяти від імені ОСОБА_1 не підтверджені в установленому законом порядку.

Згідно п.3 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної позовної заяви, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду із позовом в порядку, встановленому законом, тобто після виконання вимог щодо позовної заяви, визначених ст. 160 КАС України.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви з позовними матеріалами надіслати позивачу невідкладно.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко