Справа № 160/8172/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 липня 2020 року Справа № 160/8172/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В, перевіривши матеріали позовної заяви Офісу великих платників податків ДФС до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків ДПС звернувся до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпрі) про скасування постанови, в якому просить суд:

- зупинити виконавче провадження № 60793656 шляхом заборони вчиняти будь-які виконавчі дії та прийняття будь-яких рішень - до винесення рішення за результатами розгляду даного позову;

- скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) Коваленко У.Ю. про накладення штрафу від 19.02.2020 у розмірі 5100, 00 грн. в межах виконавчого провадження № 60793656.

Відповідно до п.п. 3 та 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Однак, позовна заява подана без додержання вимог ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає залишенню без руху, у зв`язку з тим, що позивачем не зазначено відомості, що передбачені ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пунктів 7, 8, 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються:

відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також, суд зазначає, що відповідно до пунктів 1-6 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Щодо вимоги про зупинення виконавчого провадження № 60793656 шляхом заборони вчиняти будь-які виконавчі дії та прийняття будь-яких рішень до винесення рішення за результатами розгляду даного позову, суд зазначає, що зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку може бути реалізоване лише за зверненням позивача до суду із заявою про забезпечення позову в порядку визначеному ст. ст. 150-153 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, позивач повинен привести позовні вимоги до відповідача у відповідності до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додатків до неї, судом встановлено що позивач 24.02.2020 отримав оскаржену постанову державного виконавця. Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач 12.03.2020 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Коваленко Уляни Юріївни про накладення штрафу від 19.02.2020 р. в розмірі 5 100,00 грн. в межах виконавчого провадження №60793656.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву від 27.03.2020 (справа № 160/2187/20) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Коваленко Уляни Юріївни про накладення штрафу від 19.02.2020 р. в розмірі 5100,00 грн. в межах виконавчого провадження №60793656 повернуто позивачеві.

Тому, Офіс великих платників податків ДПС повторно подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови державного виконавця.

Суд зазначає, що чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства).

Суд вважає наведені позивачем доводи у заяві про поновлення строку звернення з позовом до адміністративного суду неповажними, оскільки позовна заява (справа №160/2817/20) повернута позивачу ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 через недотримання самим позивачем вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що поважними можуть бути визнані причини, які об`єктивно перешкоджали особі звернутися до суду за захистом своїх прав. Враховуючи те, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору, в даному випадку такі причини відсутні.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 21.08.2018 у справі № 815/4575/15 (касаційне провадження № К/9901/47962/18).

Більш того, не погоджуючись із означеним судовим рішенням у справі №160/2187/20 позивач не позбавлений можливості скористатися правом на апеляційне оскарження.

У зв`язку із чим, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно зі статтею 169 КАС України, позовна заява, яка подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, залишається без руху, про що суд повідомляє позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 121, 123, 160, 161, 169, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Офісу великих платників податків ДПС про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву Офісу великих платників податеків ДПС до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Днпро) про скасування постанови залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду:

- клопотання про поновлення строку звернення з позовною заявою до адміністративного суду, у якій зазначити інші підстави для поновлення строку для звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- власного письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- надання уточненого адміністративного позову із приведенням позовних вимог у відповідності до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію даної ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Царікова