Справа № 200/2374/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року справа №200/2374/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Арабей Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 р. (у повному обсязі складено 8 травня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/2374/20-а (головуючий І інстанції суддя Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 02.03.2020 року звернувся до суду з позовом до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у врахуванні при призначенні з 15 березня 2019 року та обчисленні розміру пенсії довідки про заробітну плату № 72 з підприємства ВП «Шахта «Жовтневий рудник» за період з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 07.05.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, врахувавши заробіток, вказаний в довідці про заробітну плату від 14.03.2019 року № 72, видану ВП «Шахта «Жовтневий рудник» за період роботи з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року (а.с. 2-4).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 118-120).

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ст. 40 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та бажає при призначенні пенсії врахування довідки про заробітну плату від 14.03.2019 року № 72. Також апелянт посилається на практику Європейського Суду з прав людини та вважає, що він не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності даних записів довідки у зв`язку із знаходженням підприємств на території, непідконтрольній українській владі та не перереєстрації його на території підконтрольній.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

Підприємством ВП шахта «Жовтневий рудник» 14.03.2019 року видано довідку № 72 про заробітну плату позивача за період роботи з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року на підставі особових рахунків за 1992-1997 роки, табель № 3482 (а.с. 10).

Відокремлений підрозділ «Шахта «Жовтневий рудник» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» знаходиться за адресою: Донецька область, місто Донецьк, пр-т маршала Жукова.

Суду надані копія трудової книжки позивача із записами про роботу на підприємстві «Шахта «Жовтневий рудник» і довідка від 14.03.2019 року № 159 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року у справі № 200/7838/19-а зобов`язано Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії від 07.05.2019 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 12.01.1988 року по 14.12.1989 року, з 13.01.1992 року по 08.04.1992 року, з 09.04.1992 року по 03.10.1998 року, з 15.07.2013 року по 12.01.2014 року у ВП «Шахта «Жовтневий рудник». На виконання рішення суду від 24.07.2019 року у справі № 200/7838/19-а Ясинуватське управління Фонду призначило позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На звернення позивача щодо надання інформації про показники розрахунку розміру пенсії та підстав не включення заробітку з підприємства ВП «Шахта «Жовтневий рудник», відповідач надав відповіді від 23.12.2019 року за № М-78/02-15 та від 21.01.2020 року за № М-02/02-15.

Відповідач повідомив позивача про призначення та нарахування пенсії на пільгових умовах відповідно до заяви від 07.05.2019 року № 238. Для розрахунку пенсії застосовувався усереднений показник середньої заробітної плати в країні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують зверненню за призначенням, тобто за 2016-2018 роки, а саме: 6188,89 грн., та індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.03.2014 року з урахуванням індексації, а саме: 0,86876. Із застосуванням оцінки вартості одного року страхового стажу на рівні 1 % позивачу призначена пенсія за віком з 07 травня 2019 року в розмірі 1671,23 грн.

Довідка № 72 про заробітну плату позивача за період роботи з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року у ВП «Шахта «Жовтневий рудник», видана підприємством, що розташоване в місті Донецьк, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, належать до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не виконують свої повноваження. Пунктами 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII визначено, що будь-які органи їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який документ, виданий органами або особами, передбаченими частиною 3 статті 9 зазначеного Закону є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що довідку, надану заявником, неможливо врахувати (а.с. 14-17).

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у врахуванні при призначенні пенсії з 15 березня 2019 року та обчисленні розміру пенсії довідки про заробітну плату № 72 з підприємства ВП «Шахта «Жовтневий рудник» за період з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом - Закон № 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами ст. 26 Закону № 1058 передбачено право на призначення пенсії за віком особи після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Частина 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За унормуванням ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1 ).

Відповідно до Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

За змістом п.2.10 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Порядку № 22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", (зі змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07 липня 2014 року) вбачається, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Таким чином, єдиною підставою для проведення розрахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі № 12-11а-15.

Диспозицією підпункту 3 пункту 2.1 № 22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року та, за бажанням пенсіонера, може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року із зазначенням у ній первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якими можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З матеріалів справи вбачається, що довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 72 від 14.03.2019 року видана ВП «Шахта «Жовтневий рудник» на підставі особових рахунків позивача за 1992-1997 роки (а.с. 10).

Довідкою № 72 від 14.03.2019 року охоплений період заробітку 60 календарних місяців.

Стосовно доводів відповідача, що ВП «Шахта «Жовтневий рудник» на час видання спірної довідки знаходилось на території, яка непідконтрольна українській владі, тому врахувати при призначенні пенсії довідку № 72 від 14.03.2019 року неможливо, оскільки зазначені довідки є недійсними та не створюють жодних правових наслідків, суд виходить з наступного.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Абзацом 2 статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України". Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" с. Козацьке Новоазовського району є територією проведення антитерористичної операції.

Суд звертає увагу на те, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади. На теперішній час на законодавчому рівні відсутня така обов`язкова умова як перереєстрація підприємств на територію підконтрольну українській владі.

Суд апеляційної інстанції враховує при цьому і п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 595 (із змінами та доповненнями) «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства», яким обумовлено:

3. Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити:

до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності».

Суд також зазначає, що діючим законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не встановлено, що необхідною умовою для прийняття та врахування пенсійними органами документів для призначення/розрахунку пенсії є можливість перевірити оригінали документів на підставі яких видавалася довідка.

З огляду на викладене, через те, що відповідач позбавлений можливості провести перевірку відповідності записів довідки первинним документам, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача стосовно неврахування довідки № 72 та № 4 від 14.03.2019 при призначенні позивачу пенсії.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем "Молдавської Республіки Придністров`я". Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах "Пічкур проти України", "Ілашку та інші проти Молдови та Росії" як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14 і враховується судом при розгляді даної справи.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилання відповідача на норми Закону України № 1207 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки статтею 3 встановлено:

«1. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями».

Тобто, до спірних правовідносин вказаний вище закон не може бути застосований взагалі.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі "Лоізіду проти Туреччини".

Європейський Суд з прав людини у вказаній справі дійшов такого висновку: "Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території".

Відповідачем не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в довідках про заробітну плату та трудодні, містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку вказані довідки недійсними також не визнавались, підприємством не відкликані.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з аргументом суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову з мотиву ненадання ВП «Шахта «Жовтневий рудник» первинних документів про нарахування та виплату заробітної плати позивачеві, оскільки жодним нормативним документом не передбачено додавати до довідки про заробітну плату такі документи.

Таким чином, спірна довідка, яка видана ВП «Шахта «Жовтневий рудник» про нараховану заробітну плату, відповідає вищезазначеним вимогам ст.40 Закону № 1058-IV.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії з 15 березня 2019 року та обчисленні розміру пенсії довідки про заробітну плату № 72 з підприємства ВП «Шахта «Жовтневий рудник» за період з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року. Таким чином, ефективним способом порушеного права у даному випадку є визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії позивачу з 15 березня 2019 року та обчисленні розміру пенсії довідки про заробітну плату № 72 з підприємства ВП «Шахта «Жовтневий рудник» за період з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року та зобов`язанні Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 15 березня 2019 року з урахуванням довідки про заробітну плату № 72 від 14.03.2019 року з підприємства ВП «Шахта «Жовтневий рудник» за період з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що він діяв правомірно, не зарахувавши для розрахунку пенсії довідки про заробітну плату № 72 від 19.03.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розподіл судових витрат здійснено з урахуванням ст. 139 КАС України.

Керуючись статями 139, 291, 308, 311, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 р. - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 р. у справі № 200/2374/20-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 з 15 березня 2019 року та обчисленні розміру пенсії довідки про заробітну плату № 72 з підприємства ВП «Шахта «Жовтневий рудник» за період з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року.

Зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 15 березня 2019 року з урахуванням довідки про заробітну плату № 72 від 14.03.2019 року з підприємства ВП «Шахта «Жовтневий рудник» за період з 01.02.1992 року по 01.01.1997 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспортні дані: НОМЕР_2 виданий Ясинуватським МРВУМВС від 3 липня 2003 року) за рахунок бюджетних асигнувань Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (м-н Гідростроітелів, буд. 12, смт. Очеретине, Ясинуватський район, Донецька обл., 86020, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві грн.) 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2020 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

І.В. Сіваченко