Справа № 360/1585/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

18 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1585/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відповідно до якої просить:

- визнати противоправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по звільненню відповідно до абзацу другого пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 15 календарних років служби в розмірі 131750,63 грн;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до абзацу другого пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 15 календарних років служби в розмірі 131750,63 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 на різних посадах з 17.08.2015 по 27.08.2019. Остання посада перед звільненням - начальник відділення оперативних чергових Луганського обласного військового комісаріату.

Наказом Командувача військ Оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) від 31.05.2019 № 98 позивач звільнений у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби).

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 27.08.2019 № 216 з 27.08.2019 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та всіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 - з 28.08.2019. Відповідно цього наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу при звільненні була виплачена одноразова грошова допомога по звільненню відповідно до абзацу третього пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 04 календарних років служби в сумі 35133,50 грн.

Позивач вважає, що Луганським ОВК також при звільненні необхідно були нарахувати та виплатити ще і одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за період служби з 01.08.1985 по 29.08.2000, тобто за 15 років, яка не була виплачена при попередньому звільненні з лав Збройних Сил України (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2000 № 166).

Відповідно цього наказу позивача, капітана ОСОБА_1 , командира протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї, звільненого наказом Заступника Міністра оборони України - Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 14.07.2000 № 151 з військової служби в запас, відповідно до пункту 65 підпункту «з» - за власним бажанням Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, з 29.08.2000 виключено зі списків особового складу частини, всіх видав забезпечення і направлено на військовий облік до Алчевського міського військового комісаріату Луганської області. На час виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 позивач мав 15 років календарної служби.

При цьому виплата позивачу при звільненні одноразової грошової допомоги, за період служби з 01.08.1985 по 29.08.2000, тобто за 15 років, не була проведена.

Позивач вважає, що ця виплата повинна була бути проведена ІНФОРМАЦІЯ_2 при звільненні його з посади начальника відділення оперативних чергових ІНФОРМАЦІЯ_6 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та виключенні наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 27.08.2019 № 216 з 27.08.2019 зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 та всіх видів забезпечення.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке (арк. спр. 30-31).

Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі також Закон № 2011) визначено таке.

Пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2011 (пункт перший).

Пунктом 2 статті 15 Закону № 2011 передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більш виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Військовослужбовцям, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Установити, що військовослужбовцям у разі повторного звільнення зі служби грошова допомога, передбачена пунктом 2 статті 15 не виплачується, за винятком тих осіб, які при першому звільненні не набули права на отримання цієї допомоги згідно із Законом № 3235-ІУ від 20.12.2005.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Тобто, на момент звільнення (відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2000 № 166) ОСОБА_1 набув право на отримання вищевказаної грошової виплати: вислуга на момент звільнення більше 10 років; підстава - за власним бажанням.

Тобто, на момент звільнення ОСОБА_1 . військова частина НОМЕР_1 повинна була виплатити вищевказану грошову допомогу при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Керуючись вищевикладеним, наголошують, що до матеріалів позову не надано доказів виплати/невиплати позивачу грошової допомоги. Можна зробити висновок, на думку представника відповідача, про корисливий намір позивача можливо отримати одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до абзацу третього пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1993 року № 393.

Згідно зі статтею 23 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи.

Позивач в період з 09.04.2014 по 31.03.2015 проходив військову службу по мобілізації в Державній Прикордонній службі України, отже витрати, пов`язані з виплатою грошового забезпечення особам, які проходили службу в Державній Прикордонній службі України, мають здійснюватися Державною прикордонною службою України.

Позивачем не надано витяг з наказу про звільнення з посади начальника відділення речового забезпечення відділу забезпечення 3 Прикордонного загону 1 категорії Східного регіонального управління 1 категорії Державної прикордонної служби, в якому він проходив військову службу із зазначенням всіх виплат, які він отримав при звільненні.

Згідно архівної довідки МОУ Галузевого державного архіву за вих. 179/1/8830 від 13.07.2020 військова частина НОМЕР_1 розформована 30.04.2001 року. В ліквідаційному акті акті зазначено, що військовослужбовці та документи були переведені/передані до інших військових частин.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності (арк. спр. 39, 49, 50, 51).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для її усунення (арк. спр. 17-18).

Ухвалою від 30.04.2020 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.05.2020 (арк. спр. 27-28).

26.05.2020 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 16.06.2020 (арк. спр. 40).

16.06.2020 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 18.08.2020 (арк. спр. 47).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проходив військову службу у Луганському обласному військовому комісаріаті на різних посадах з 17.08.2015 по 27.08.2019. Остання посада перед звільненням - начальник відділення оперативних чергових ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом із послужного списку та витягом із наказу від 17.08.2015 № 152 (арк. спр. 11-12).

Наказом Командувача військ Оперативного Командування «СХІД» (по особовому складу) від 31.05.2019 № 98 позивач був звільнений у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби) (арк. спр. 4).

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 27.08.2019 № 216 з 27.08.2019 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 , та всіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 - з 28.08.2019. Відповідно цього наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу при звільненні була виплачена одноразова грошова допомога по звільненню відповідно до абзацу третього пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 04 календарних років служби в сумі 35133,50 грн (арк. спр. 5).

Позивач вважає, що Луганським ОВК також при звільненні необхідно були нарахувати та виплатити ще і одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за період служби з 01.08.1985 по 29.08.2000, тобто за 15 років, яку не було виплачене при попередньому звільненні з лав Збройних Сил України (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2000 № 166).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2000 № 166 капітана ОСОБА_1 , командира протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї, звільненого наказом Заступника Міністра оборони України - Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 14.07.2000 № 151 з військової служби в запас, відповідно до пункту 65 підпункту «з» - за власним бажанням Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, з 29.08.2000 виключено зі списків особового складу частини, всіх видав забезпечення і направлено на військовий облік до Алчевського міського військового комісаріату Луганської області (арк. спр. 6).

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з преамбулою Закону № 2011 цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011 визначено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 статті 15 Закону № 2011 визначено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Абзацом 6 пункту 2 статті 15 Закону № 2011-XII визначено, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання' такої грошової допомоги.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі також - Порядок № 260).

Пунктом 2 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; ' підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для' оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Пунктами 1, 2, 3, 5, 7, 8 розділу XXXII Порядку № 260, серед іншого, визначено наступне:

1. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

2. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний' повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.

3. Особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу та звільняються зі служби за власним бажанням, іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, визначених Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, та мають вислугу десять календарних років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

5. Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються: звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою.

7. У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

8. Для визначення розміру одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби строк календарної служби осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (зі змінами).

Абзацами 2, 3, 4 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» серед іншого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, абзацом шостим пункту 2 статті 15 Закону № 2011 безпосередньо визначено, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на дату звільнення з військової частини НОМЕР_1 позивач з 29.08.2000 був виключений зі списків особового складу частини та набув право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону № 2011, оскільки мав вислугу більше 10 років.

Військова частина НОМЕР_1 була розформована 30.04.2001 року, військовослужбовці та документи були переведені/передані до інших військових частин для продовження військової служби.

Таким чином, відповідач не є правонаступником військової частини НОМЕР_1 та не уповноважений на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону № 2011, після звільнення позивача з військової частини НОМЕР_1 , що є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання противоправною бездіяльності щодо невиплати одноразової грошової допомоги по звільненню відповідно до абзацу другого пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 15 календарних років служби в розмірі 131750,63 грн; зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до абзацу другого пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 15 календарних років служби в розмірі 131750,63 грн., - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця