Справа № 160/9765/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
19 серпня 2020 року Справа № 160/9765/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2020р. (згідно відомостей ОСОБА_2 ) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2018 рік (28 днів), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 14.08.2018р.;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачеві компенсацію за невикористані календарні дні (28 днів) додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 14.08.2018р.

Вивчивши зміст адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями п.3 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Пунктом 1 ч.1, ч.2 ст.59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Відповідно до ч.6 ст.59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У відповідності до вимог ч.8 ст.59 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Статтею 75 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріуси засвідчують вірність копії документа виданого громадянином, у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Положення наведених норм права дають підстави для висновку, що повноваження представника фізичної особи, можуть підтверджуватись нотаріально посвідченою довіреністю або її копією, засвідченою у порядку, встановленому Законом України "Про нотаріат".

Так, як вбачається зі змісту поданого адміністративного позову його підписано представником позивача - Дзундзою Ю.Р., який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 22.07.2020р., що зареєстрована в реєстрі за №971.

При цьому, долучена до адміністративного позову копія вищезазначеної довіреності завірена самим позивачем - Гориславським О.О., тобто вказана довіреність не засвідчена у встановленому законом порядку відповідно до Закону України "Про нотаріат", а отже не є належним документом, що підтверджує право особи, яка підписала адміністративний позов, на вчинення такої дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов підписано особою-представником за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва позивача, а отже, яка не мала права його підписувати в порушення вимог п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує стальність та єдність практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Практика щодо застосування вищезазначених норм права викладена в ухвалі Верховного Суду від 03 червня 2019 року у справі №П/811/2469/17 (провадження №К/9901/15221/19), яка повинна бути врахована адміністративним судом згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладених обставин, даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві на підставі п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п.3 ч.4 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати позивачеві.

У відповідності до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва