Справа № 571/236/20
Суддя: Комзюк А. Ф.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 571/236/20
Провадження № 2-а/571/13/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі Гордійчук Т.О., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДПО18 №744237 від 04 лютого 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за ч.1 ст. 126 та ч.1 ст.122 КУпАП та закриття провадження по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 04 лютого 2020 року рухаючись по а/д Сарни-Київ на автомобілі марки Мерседес-Бенс, був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що поліцейськими зафіксовано вчинення ним адміністративного правопорушення та поставлено вимогу передати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

На звинувачення поліцейського про порушення Правил дорожнього руху він заперечив та повідомив, що жодного порушення він не вчиняв та заявив усне клопотання про надання доказів в порядку визначеному ст. 251 КУпАП.Однак його клопотання задоволено не було та доказів вчинення будь-якого адміністративного правопорушення не надано, у зв`язку з чим вважав звинувачення поліцейського безпідставними, що звільняє його від обов`язку надавати документи так-як їхня перевірка можлива виключно у випадках вчинення правопорушення, що є доведеним належними та достатніми доказами.

Попри законну його поведінку поліцейським було винесено оскаржувану постанову, яка була надіслана йому поштою.

Вважає дії поліцейського протиправними, а оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

При розгляді справи поліцейським вищевикладених норм закону не дотримано, оскільки останній не звернув уваги на обов`язок належним чином встановити правопорушення опираючись на докази, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи та прийняв передчасне рішення про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень.

Враховуючи те, що поліцейським не було належним чином встановлено вчинення ним адміністративного правопорушення в останнього не було підстав здійснювати перевірку посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а відтак винесення постанови є неправомірним.

Просив адміністративний позов задовольнити, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягненя по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 №744237, а справу провадженням закрити.

28 травня 2020 року представником відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Немеришиною В.О. подано відзив на адміністративний позов.

Згідно відзиву відповідач вважає адміністративний позов про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення таким, що не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що обставини на які посилається позивач по справі є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, не підтверджені жодним доказом та вводять суд в оману. Користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів, ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративної відповідальності.

В ході перевірки документів позивач на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Також зазначає, що зміст оскаржуваної постанови в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічні пристрої, на які проводився відеозапис ВК-1018.

Вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції інспектора патрульної поліції Кохтюка О.В.

Просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився. 19 серпня 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про неможливість бути присутнім на розгляді справи, тому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що інспектором роти №5 батальйону УПП Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Кохтюком О.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №744237 від 04.02.2020 та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП застосувано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за керування автомобілем Mersedes-Benz А160 , номерний знак НОМЕР_1 , 04.02.2020 об 00 год. 35 хв. по автодорозі М06 Київ-Ковель-Ягодин, 295 км, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, не мав при собі посвідчення водія, реєстраційні документи, чим порушив пункт 2.1 «а», «б», розділ 34 додатку 1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126, частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.4,18).

Відповідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» , поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично- дорожній мережі.

У відповідності до частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила руху.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.3. Правил дорожнього руху зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Відповідно до пункту 8.1 розділу 8 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Пункт 8.5.1 зазначеного розділу Правил передбачає, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо, фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно із пунктом 1 розділу 34 цих правил. Пункт 8.5-1 зазначеного розділу Правил передбачає, що дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Приписами підпункту «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка» про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За правилами частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В даному випадку стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме ч.1 ст.126 КУпАП в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем до відзиву долучено оптичний носій з відеозаписом, згідно якого 04.02.2020 ОСОБА_1 не виконав вимог поліцейського про зупинку, яка проявлена проблисковими маячками (відеозапис №). В ході перевірки документів на вимогу поліцейського позивач не пред`явив посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб та був доставлений до відділення поліції (відеозапис №), де останньому було роз`яснено його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (від 50 хв. 26 с. до 51 хв. 06 с. відеозапису № ). Тобто поліцейський виконав процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.77,241-246,255,286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови серії ДПО18 №744237 від 04 лютого 2020 року та закриття провадження у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя А.Ф.Комзюк