Справа № 400/1847/20
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2020 р. № 400/1847/20
м.Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Ісламова І.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до за участю позивача: ОСОБА_1 представника позивача: Дорошенко А.В. представника відповідача: Білецької О.В.Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5,Миколаїв,54001
провизнання протиправними та скасування наказів від 09.04.2020 р. № 468, від 14.04.2020 р. № 200 о/с в частинах; поновлення на посаді з 15.04.2020 р.; стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 15.04.2020 р.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з вимогами визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївської області №468 від 09.40.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області» в частині накладення на дільничного офіцера поліції сектору превенції Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 14.04.2020 №200 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) лейтенанта ОСОБА_1 (№0075742), дільничного офіцера поліції сектору превенції Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції; поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області з 15.04.2020; стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.04.2020 по день набрання рішенням суду законної сили.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що вважає своє звільнення протиправним, оскільки він не вчиняв інкримінованих патрульною поліцією правопорушень, не керував автомобілем у нетверезому стані, не відмовлявся від проходження встановленого законодавством медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не ігнорував вимоги патрульних про зупинку автомобіля, не намагався втекти від переслідування патрульної поліції та ін.

Позивач зазначає, що зупинився на першу вимогу патрульної поліції, коли зрозумів, що від нього вимагається зупинитися. Після того, як він зупинив автомобіль, до нього підбігли працівники патрульної поліції, силою витягли з автомобіля, надягли кайданки та почали бити. Після встановлення його особи, на деякий час кайданки з нього зняли, але одягли знову після того, які зателефонував до поліції на лінію «102». Оскільки, після побиття працівниками патрульної поліції, він погано себе почував, відмовився від проходження тесту на місці за допомогою алкотестера, але наполягав на проходженні обстеження у медичній установі, але отримав відмову. Після зазначених подій, тривалий час проходив лікування у Березанській центральній районної лікарні. Службове розслідування було проведено поверхове, порушено було право позивача на надання пояснення, на засідання комісії не викликався, розслідування проводилося під час того, як позивач проходив лікування. Факт відмови ним від медичного обстеження та невиконання вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу, спростовані у постанові Березанського районного суду Миколаївської області від 14.04.2020 по справі №469/215/20.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував тим, що службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 проігнорував вимоги працівників поліції щодо зупинення транспортного засобу, відмовився від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, а також відмовився на вимогу працівника поліції пред`явити документи: посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на місці події ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності за порушення ПДР України, пояснював, що за кермом автомобіля був не він, а інша особа, при зверненні до працівників поліції був зверхнім, іронізував їх дії, не сприяв встановленню усіх обставин події, проявив нещирість. Відповідач звертає увагу на те, що зазначені факти були встановлені та задокументовані саме під час службового розслідування, а тому рішення за його наслідками не залежить від результатів розгляду протоколів про адміністративні правопорушення. Також, навів на користь цього судження відповідну практику Верховного Суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 14 березня 2020 року перебував у своєї матері в смт.Березанка, пізно вночі зателефонувала дружина з с.Ленінка Березанського району та повідомила, що захворів син і його треба везти до лікарні, тому він поїхав до дружини, був тверезий. Дорогою його зупинили двоє знайомих чоловіків, які попросили підвезти до с.Коблеве, він їх посадив до салону та на їх прохання включив в салоні автомобіля голосну музику. На автодорозі М14 був жвавий рух автомобілів, і він не одразу помітив поліцейський автомобіль, побачив сигнальне світло позаду на відстані 300-400 м. від себе, вимкнув музику і через деякий час почув гучномовець та вимогу зупинитись, після чого, прийнявши вправо, він зупинив свій автомобіль і у цей час (після зупинки) перед його автомобілем зупинився поліцейський автомобіль, перекривши йому шлях. З двох поліцейських автомобілів до нього підбігли патрульні поліцейські, які силою витягнули його з автомобіля, надягли кайданки та поклали обличчям на дорогу, під час чого він отримав тілесні ушкодження. Він повідомив свої дані та, що він є поліцейським, з нього зняли наручники, він подзвонив на лінію « 102» та повідомив, що його побили поліцейські, також подзвонив батьку, після чого на нього знову надягли наручники. Коли приїхали працівники інспекції по особовому складу, він надав водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль. Потім поліцейські зупинили два автомобілі у його присутності та присутності двох свідків зачитали йому права та запропонували продути прилад «Драгер», але, так як він був побитий, почував себе недобре (боліла голова і грудна клітина), то відмовився продувати «Драгер», попрохав відвезти його до лікарні та надати йому можливість отримати правову допомогу адвоката, на що отримав відмову. Направлення на медичний огляд у лікарні йому не давали. У цей же день він звернувся до лікарні, де був госпіталізований на лікування. Запаху алкоголю від нього не було, після побиття він нервувався.

Представник позивача додала, що факт скоєння позивачем дисциплінарного проступку під час службового розслідування, нічим не підтверджено. Опитані працівниками управління кадрового забезпечення співробітники Березанського ВП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в подальшому не підтвердили свої показання про те, що від ОСОБА_1 на місці події був запах алкоголю та він повадився як п`яний. Один із понятих запрошених працівниками патрульної поліції для засвідчення факту відмови від проходження медичного огляду, ОСОБА_6 відмовився від раніше наданих пояснень, та пояснив в Березанському районному суді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 відмовився лише від проходження огляду на місці, та наполягав на проходженні огляду у медичному закладі. Також, представник позивача вказала на те, що відеозапис з відеорегістраторів поліцейських не може бути належним та допустимим доказом вини позивача, оскільки він фрагментований, містить велику кількість прогалин у часі, а тому не відтворює картину подій в цілому. А на тих фрагментах, які надані відповідачем в якості доказів, жодних обставин, що свідчать про вину ОСОБА_1 не міститься.

В судовому засіданні 11.08.2020 допитано в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також оглянуто відеозапис з відеорегістраторів патрульних поліцейських, що зафіксував події від 14.03.2020.

Суд розглянув справу 18.08.2020 у порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судовому засіданні 18.08.2020 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст судового рішення підписано 21.08.2020.

Дослідив матеріали справи, вислухав позивача, представників сторін, допитав свідків, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 30.04.2012 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 в Національній поліції України та має спеціальне звання лейтенант поліції.

26.02.2018 ОСОБА_1 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Березанського відділення поліції.

З 02.03.2020 ОСОБА_1 знаходився у черговій відпустці.

14.03.2020 близько 03.30 години, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, рухався по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ в напрямку с. Коблево та був зупинений екіпажом патрульної поліції.

Працівниками патрульної поліції було запропоновано водієві пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але ОСОБА_1 відмовився.

За цим фактом працівниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено три протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за ч.1 ст.122-2 КУАП за невиконання водіями вимог поліцейського, про зупинку транспортного засобу, та винесено постанову про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст.126 КУАП за непред`явлення посвідчення водія.

16.03.2020 наказом начальника ГУНП в Миколаївській області для розслідування цього факту, створено дисциплінарну комісію та призначено службове розслідування.

Під час розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 14.03.2020 проігнорував вимоги патрульних поліцейських про зупинку автомобіля, збільшив швидкість автомобіля та намагався втекти від них. Для зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , автомобілю патрульною поліції необхідно було його переслідувати та блокувати.

Також, під час спілкування, ОСОБА_1 з патрульними поліцейськими поводив себе зухвало, не хотів виходити з автомобіля, намагався продовжити рух, відмовився надати посвідчення водія, а також заперечував той факт, що він керував автомобілем.

Працівниками патрульної поліції до ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу, витягнуто примусово з автомобіля та надягнуто спеціальний засіб - кайданки.

Поведінка та зовнішній вигляд ОСОБА_1 викликав у працівників патрульної поліції підозри щодо його стану сп`яніння, на що йому було запропоновано пройти огляд відповідно до законодавства. Від проходження огляду ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився.

Зазначені дії: не виконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, ненадання на вимогу поліцейського посвідчення водія, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, кваліфіковані дисциплінарною комісією як порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги на вірність Українському народові, Правил етичної поведінки поліцейських.

09.04.2020 наказом начальника ГУНП в Миколаївській області №468 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП області» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.1, 2, 6, 11 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також підривають авторитет Національної поліції України, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народові України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, п.1, 2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, професійного виконання службових обов`язків, ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось в порушенні присяги: усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, нехтування всіма правилами поведінки та службової етики, а також у підриванні авторитету Національної поліції України, проявах зневаги до інших поліцейських, невиконання наказів керівництва щодо дотримання службової та транспортної дисципліни поліцейськими, що призвело до складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.126 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи працівника поліції, ступеня його вини, обставин, що обтяжують його відповідальність, а також те, що останній свою провину не визнав, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до дільничного офіцера поліції сектору превенції Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

14.04.2020 наказом начальника ГУНП в Миколаївській області №200 о/с, звільнено зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 за ст.77 ч.1 п.6 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

14.04.2020 Березанський районний суд Миколаївської області розглянув протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУАП та дійшов висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу цих адміністративних правопорушень, у зв`язку з чим закрив провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст.18 Закону Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Таким чином, відповідно вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, на поліцейського, як і на інших державних службовців покладається обов`язок не лише сумлінно виконувати службові обов`язки під час робочого часу, а також не вчиняти протиправної поведінки чи неетичних вчинків поза службою. Навіть у вільний від роботи час поліцейський зобов`язаний поводити себе чемно, так, щоб його проступки (вчинки) не протирічили інтересам служби, не підривали довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Не виконання вимог поліцейського щодо зупинення транспортного засобу, відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, намагання ухилитися від відповідальності шляхом заперечення керування автомобілем, відносяться до таких видів проступків, які підривають авторитет поліцейського, та за яке винні притягуються до суворої дисциплінарної відповідальності.

Щодо доведеності факту правопорушень, то суд виходить з того, що цей факт підтверджений висновками службового розслідування.

Опитані, як під час службового розслідування, так і в судовому засіданні патрульні поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підтвердили, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупинився на їх вимогу, збільшив швидкість та вони були вимушені його переслідувати. Автомобіль зупинився лише після його блокування. Після зупинки автомобіля було з`ясовано, що ним керував дільничний офіцер Березанського ВП ОСОБА_1 , який однак повідомивши інформацію, що він є поліцейським, не надав посвідчення водія. Також, ОСОБА_1 заперечував той факт, що він керував автомобілем та відмовився від проходження медичного огляду до встановленого порядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Щодо опитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то ними не було надано пояснень на підтвердження подій ані у версії позивача, ані у версії патрульних поліцейських. Зазначені свідки прибули на місце пригоди вже значно пізніше, після зупинення автомобіля, та нічого не змогли пояснити про обставини зупинки, переслідування та первинних пояснень ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали суперечливі пояснення щодо стану ОСОБА_1 під час подій 14.03.2020. Так, під час службового розслідування вони пояснювали, що позивач, на їх думку, був у стані сп`яніння, а під час допиту в суді -заперечили цей факт.

Зазначені протиріччя не впливають на предмет спору, оскільки, факт керування ОСОБА_1 у стані сп`яніння також не встановлений і службовим розслідуванням. Відповідач притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності не за керуванням автомобілем у стані сп`яніння, а за відмову від проходження медичного огляду, за перешкоджання іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, неутримання від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України.

В судовому засіданні оглянуто відеозапис з відеорегістраторів поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які також досліджувалися відповідачем під час службового розслідування.

У відеофайлах « », « » чітко зафіксовано вимоги патрульних поліцейських до ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують його особу. При цьому, поліцейські звертаються до позивача з цими вимогами неодноразово, але він документи не надає.

У відеофайлі « » міститься запис, де вимога поліцейського про надання документів сформульована більш акцентовано та чітко, та чути відповідь ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та документи у нього відсутні.

У відеофайлі « » зафіксовано, як невідома особа пояснює патрульним поліцейським, що за рулем був не ОСОБА_1 , а інша особа. Присутній там же ОСОБА_1 , погоджується з цим, та також починає переконувати патрульного поліцейського в тому, що він не керував автомобілем, а знаходився на пасажирському місці.

Також, зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , де він заперечує факт керуванням автомобілем і у відеофайлі « ».

У відеофайлі « » міститься запис, на якому зафіксовано момент пропозиції патрульним поліцейським ОСОБА_1, у присутності двох свідків, пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. На зазначену пропозицію ОСОБА_1 відповідає відмовою, також він повторює свою відмову на уточнююче запитання патрульного поліцейського. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння супроводжується поясненням ним, що він не керував транспортним засобом.

Таким чином, відеозаписами, зробленими з відеорегістраторів патрульних поліцейських, досить чітко зафіксовано: 1) відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; 2) відмова ОСОБА_1 надати поліцейським посвідчення водія; 3) заперечення ОСОБА_1 того, що саме він керував транспортним засобом.

Щодо належності та допустимості цих доказів, то суд приймає до уваги, що застосування у цьому випадку відеореєстраторів прямо передбачено законодавством.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи - застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку.

Відповідно до п.п.4, 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Так, суд погоджується з аргументами представника позивача, що у цьому випадку відеозапис з місця події не є безперервним, як того вимагає п.5 Інструкції, але навіть з існуючих фрагментів можливо встановити факти: 1) відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; 2) відмови ОСОБА_1 надати поліцейським посвідчення водія; 3) заперечення ОСОБА_1 того, що саме він керував транспортним засобом.

Відсутні фрагменти відеозапису не можуть спростувати вже зафіксованих фактів відмови від виконання законних вимог поліцейських та надання їм неправдивих пояснень.

Окрім того, зазначені відеозаписи узгоджуються з поясненнями поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також інформацією зі служби « 102», до якої ОСОБА_1 зателефонував 14.03.2020 з місця події та повідомив про побиття його працівниками патрульної поліції. Одночасно зі звинуваченнями патрульних поліцейських у побитті, ОСОБА_1 повідомив службі « 102», що він перебував в автомобілі в якості пасажира, а керував автомобілем насправді незнайомий йому чоловік - ОСОБА_9 . (арк.спр.210).

В подальшому, під час розгляду Березанським районним судом Миколаївської області протоколу про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні по цій справі ОСОБА_1 вже не заперечував факт того, що керував транспортним засобом саме він.

Тобто, факт нещирості позивача під час подій, повідомлення ним неправдивих відомостей патрульним поліцейським підтверджується поясненнями самих патрульних поліцейських, відеозаписами, зробленим на місці події, а також повідомленням ОСОБА_1 від 14.03.2020 до служби « 102».

Щодо факту відмови від проходження медичного огляду. У позовній заяві та поясненнях по суті справи позивач акцентував увагу на те, що він відмовився лише від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів - газоаналізатору «Drager», а проходити медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, працівниками патрульної поліції не пропонувалось, а тому неможливо стверджувати, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у розумінні ст.130 КУАП, що і підтверджено рішенням Березанського районного суду Миколаївській області від 14.04.2020.

З цього приводу, суд звертає увагу, що це є справа не про адміністративне правопорушення, а про правомірність застосування дисциплінарного стягнення за порушення етичних норм поліцейським та недотриманням обов`язків передбачених у тому числі п.п.6, 11 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до п.п.6, 11 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, поліцейський зобов`язаний утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Навіть відмова поліцейського від виконання вимоги патрульного поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, може бути кваліфікована як перешкоджання іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, неповага до інших поліцейських.

Суд звертає увагу, що позивач сам на той час був поліцейським, в обов`язки якого входило, у тому числі й виявлення, припинення адміністративних правопорушення та складання протоколів про адміністративні правопорушення, а тому в межах дисциплінарного провадження щодо дотримання ним обов`язку поліцейського, дотриманням норм етичної поведінки під час оформлення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, він не може посилатися на не розуміння ним дій іншого поліцейського, будь-яку допущену двозначність або помилку поліцейського.

Обов`язки та етичні правила поведінки поліцейського вимагають у такому випадку активних дій щодо усунення будь-яких сумнівів у протиправної поведінки, та виключення обставин, що можуть завдати шкоди авторитету поліції.

Щодо постанови Березанського районного суду Миколаївської області від 14.04.2020, то суд у цьому випадку врахував правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 06.03.2019 у справі №816/1534/16, від 14.06.2019 у справі №804/5790/16, від 18.07.2019 у справі №820/6787/16, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який в порядку Дисциплінарного статуту відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції. Крім того, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повноважень суду для відходу від правових висновків Верховного Суду, діючий КАС України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить.

За таких обставин, суд зобов`язаний врахувати правовий висновок численно викладений у постановах Верховного Суду, зазначених вище.

Щодо порушення права позивача на надання пояснень, то в матеріалах службового розслідування міститься Акт про відмову надати пояснення від 17.03.2020, яким зафіксовано відмову позивача надати пояснення під час службового розслідування.

Зазначену відмову підтвердив і сам позивач у своїх поясненнях суду, аргументувавши це плохим станом здоров`я після побиття патрульними поліцейськими.

Таким чином, ОСОБА_1 скористався своїм правом на відмову від дачі пояснень, передбаченим ч.3 ст.18 Дисциплінарного статуту, але це жодним чином не впливає на легітимність висновків дисциплінарної комісії.

У будь-якому випадку, право позивача бути вислуханим під час вирішення його справи не було порушено відповідачем.

Суд вважає рішення відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції такими, що відповідають вимогам ч.2 ст.2 КАС України. Підстав для визнання їх протиправними та скасування не вбачається.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5,Миколаїв,545) відмовити.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 21.08.20