Справа № 263/8270/20
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 серпня 2020 р. Справа №263/8270/20

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27-а) про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2020 року, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 липня 2020 року, про передачу адміністративної справи на розгляд іншого адміністративного суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю), до Донецького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті, починаючи з березня 2018 року до лютого 2020 року пенсії позивачеві;

- визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про призупинення виплати пенсії позивачеві;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачеві незаконно невиплачені пенсії з березня 2018 року по січень 2020 року включно, враховуючи їх перерахований розмір, а також доплатити частину пенсійного забезпечення, що утворилася після перерахунку, починаючи з 1 січня 2016 року. Ці виплати здійснити негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення виплати пенсій.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Частиною 2 статті 171 КАС України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 зазначеної статті, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, дослідивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, набуваю висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 160,161 КАС України, у заявку із чим має бути залишена без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Так, приписами статті 161 КАС України закріплено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

В порушення зазначених вимог закону, до позовної заяви не додані її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, згідно із ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення зазначених вимог закону, як вбачається із доданих до позовної заяви документів, всі копії письмових доказів, позивачем не засвідчені.

Крім того, приписами п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України закріплено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення зазначених вимог закону, позовна заява з додатками не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За змістом п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень в позовній заяві зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно із ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ч. 7 ст. 161 КАС України, до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

За змістом позовних вимог, позивач просить суд, зокрема, визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про призупинення виплати пенсії позивачеві, проте таке рішення/індивідуальний акт, в порушення вимог ч. 7 ст. 161 КАС України, до матеріалів справи не доданий, що виключає можливість надання їй судом правової оцінки.

Клопотання про витребування оскаржуваного рішення у разі його відсутності у позивача, та будь-яких реквізитів цього акту, матеріали справи та позов також не містять.

Крім того суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 зазначеної статті, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

За змістом частини 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із ч. 1 ст. 123 КАС України, якою передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частиною першою статті 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У своєму позові позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті, починаючи з березня 2018 року до лютого 2020 року пенсії позивачеві, зобов`язавши відповідача виплатити невиплачену пенсію з березня 2018 року по січень 2020 року включно, враховуючи їх перерахований розмір, а також доплатити частину пенсійного забезпечення, що утворилася після перерахунку, починаючи з 1 січня 2016 року.

Разом з тим, з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду (до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області) лише 06 липня 2020 року.

Доказів того, коли позивач дізнався, або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, - матеріали справи не містять, разом з тим, у позовній заяві, позивачем, з посиланням на постанову КМУ № 103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», зазначено, що розмір його пенсій повинен був бути перерахований ще у з 01 січня 2016 року.

Також зазначено, що виплата пенсії позивачеві була поновлена за його заявою від 06 листопада 2019 року, - у грудні 2019 року.

Отже, з урахуванням правил ст. 122 КАС України, суд приходить до висновку про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду із даним позовом.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 6 ст. 161 КАС України, за якими у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, позивачем до позовної заяви не додано.

Отже, даний позов слід залишити без руху, на підставі положень ч. 1 ст. 123 КАС України, із наданням позивачеві десятиденного строку, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, на звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, суд зазначає, що рішення про продовження процесуальних строків суд ухвалює на підставі належних обґрунтувань та поданих стороною доказів.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

При цьому день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли вона дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з цим посилання на необізнаність з чинним законодавством не є підставою для поновлення строку.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій/вимог, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року в адміністративній справі №826/281/16 (адміністративне провадження № К/9901/16754/18).

Крім того суд зазначає, що відповідно до приписів п. 4 ч. 5 ст.160 КАС України, закріплено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та заявлених позовних вимог, позовні вимоги викладені позивачем некоректно.

Так, в позовній заяві позивачем зазначено про те, що виплата пенсії йому була поновлена у грудні 2019 року на підставі поданої ним заяви від 06 листопада 2019 року. Разом з тим, позивачем зазначено про те, що належна йому пенсія ним не отримана по 31 січня 2020 року.

При цьому зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті йому пенсії до лютого 2020 року, та зобов`язати відповідача виплатити позивачеві незаконно невиплачені пенсії по січень 2020 року включно.

Отже, суд зазначає про необхідність позивачеві конкретизувати зміст позовних вимог.

За приписами частин 1 та 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що даний позов слід залишити без руху, із наданням позивачеві строку для усунення його недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27-а) про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху та надати позивачеві строк в 10 (десять) днів з дня вручення йому копії цієї ухвали для:

- звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду;

Надання суду:

- нового тексту позовної заяви із скорегованим змістом позовних вимог, та зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- оскаржуваного індивідуального акта Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про призупинення виплати пенсії позивачеві;

- копій позовної заяви, та доданих до позовної заяви документів завірених позивачем у двох примірниках.

У разі якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Роз`яснити в цій ухвалі, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати особі, яка звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров