Справа № 370/1429/20
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 серпня 2020 року м.Київ № 370/1429/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Фастівської районної державної адміністрації Київської області Семенчука Станіслава Федоровича, Головного територіального управління юстиції у Київській області, Міністерства юстиції України про визнання незаконною бездіяльності державного реєстратора, скасування рішень,

у с т а н о в и в:

04.08.2020, до Київського окружного адміністративного суду з Макарівського районного суду Київської області в порядку ст.29 КАСУ надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання незаконною бездіяльності державного реєстратора, скасування рішень, яка згідно з даних витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.20, була розподілена на суддю Брагіну О.Є.

Ухвалою суду від 06.08.2020 позовну заяву було залишено без руху, заявниці визначено спосіб та встановлено десятиденний строк з моменту одержання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання позовної заяви у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням у ній: всіх відповідачів (державного реєстратора Сенеменчука С.Ф. ; Головного територіального управління юстиції у Київській області); їх прізвищ, імен та по-батькові - фізичних осіб; повне найменування для юридичних осіб; поштової та електронної адрес; РНОКПП, коду ЄДРПОУ відносно юридичної особи; засобів зв`язку; з викладенням обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги з посиланням на докази, якими ці обставини підтверджені, зокрема, підстави незгоди з висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг, яким встановлена відсутність обов`язку відповідача - державного реєстратора Семенчука С.Ф. по повідомленню позивачки про недоліки поданих для державної реєстрації документів, що ОСОБА_1 було покладено в основу звернення до суду; зазначення місця знаходження оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви; обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів заявниці прийнятими рішеннями з розкриттям змісту порушених прав та подання суду квитанції про сплату судового збору за п`ять вимог немайнового характеру у розмірі 4204 грн.

На виконання вимог ухвали, 14.08.2020 ОСОБА_1 надіслала оновлену позовну заяву без зазначення даних відповідача Семенчука С.Ф. , його поштової адреси та засобів зв`язку; посадових осіб відповідачів 2 та 3. Також, позивачка надіслала клопотання про витребування даних про поштову адресу, засоби зв`язку та РНОКПП відповідача - державного реєстратора Семенчука С.Ф. та звільнення її від сплати судового збору з копіями диплому серії НОМЕР_1 від 21.06.2013 про її перепідготовку за кваліфікацією вчителя англійської мови, довідки Макарівської районної філії Київського обласного центру зайнятості № 8 від 22.01.2020 про перебування позивачки у статусі безробітної з 10.01.2020, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №47 від 27.02.2020 та №179 від 26.06.2020 про відсутність інформації про доходи позивачки.

Дослідивши надані документи, суд констатує повне невиконання позивачкою вимог ухвали суду від 06.08.2020.

Розглянувши клопотання позивачки про витребування даних про поштову адресу, номер телефону, адресу електронної пошти та РНОКПП державного реєстратора Семенчука С.Ф., суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, з огляду на таке:

за загальним правилом кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до п.5-6 ч.5 ст.160 КАСУ у позовній заяві, поміж іншого, зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини.

Статтею 80 КАСУ врегульований механізм та порядок витребування доказів (ст.80 КАСУ). Водночас, поняття доказів визначене статтею 72 КАСУ, у якій зазначено, що докази - це є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, відомості про найменування, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування; поштовий індекс; ідентифікаційний код чи РНОКПП сторін у даному випадку не є доказами у справі, на підставі яких суд може встановлювати наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а є невід`ємною частиною форми та змісту позовної заяви, обов`язок зазначення яких покладається виключно на позивача.

Тому, клопотання про витребування відомостей про поштову адресу та засоби зв`язку державного реєстратора не відповідає вимогам ст.80 КАСУ, а тому суд вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, суд встановив наступне:

клопотання позивачки вмотивоване тим, що вона є безробітною, перебуває на обліку Макарівської районної філії Київського обласного центру зайнятості у статусі безробітної, доходів не отримує та знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а тому згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» це є підставою для звільнення її від сплати судового збору.

За приписами частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В силу частини 2 цієї норми, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.

При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря понесення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд, що вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги), встановивши за результатом розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення тягаря несення судових витрат та дійшовши висновку про необхідність реалізації такого свого права, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього тягаря. Визначення способу зменшення тягаря несення судових витрат є прерогативою відповідного суду.

У даному випадку, сам факт безробітності позивачки не є безумовною підставою для звільнення її від сплати судового збору.

Що стосується доводів скаржниці про те, що згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 47 від 27.02.2020 та № 179 від 26.06.2020 про відсутність у неї доходів у 2019 та у 1 кварталі 2020, то суд зазначає, що зазначена інформація не свідчить про відсутність у позивачки достатніх коштів для оплати судових витрат (скрутного матеріального стану).

Однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання позову є процесуальним обов`язком сторони.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VІ єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, суд звертає увагу позивачки, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі, й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Оскільки позивачкою не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, суд вважає безпідставним допущення ситуації ненадходження до державного бюджету коштів за сплату судового збору, що порушує інтереси держави та утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом. У зв`язку з чим, суд констатує, що 85% звернень до адміністративного суду у справах даної категорії є звернення соціально незахищених осіб із складним матеріальним становищем.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

За таких обставин, клопотання позивачки про звільнення її від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.121 КАСУ, суду надано право на продовження встановленого ним процесуального строку з власної ініціативи.

Тому, з метою забезпечення доступу до правосуддя ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне продовжити їй строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви та зобов`язує позивачку усунути недоліки шляхом подання суду позовної заяви у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням у ній: всіх відповідачів (державного реєстратора Сенеменчука С.Ф. ; Головного територіального управління юстиції у Київській області); їх прізвищ, імен та по-батькові - фізичних осіб; повне найменування для юридичних осіб; поштової та електронної адрес; РНОКПП, коду ЄДРПОУ відносно юридичної особи; засобів зв`язку; з викладенням обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги з посиланням на докази, якими ці обставини підтверджені, зокрема, підстави незгоди з висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг, яким встановлена відсутність обов`язку відповідача - державного реєстратора Семенчука С.Ф. по повідомленню позивачки про недоліки поданих для державної реєстрації документів, що ОСОБА_1 було покладено в основу звернення до суду; зазначення місця знаходження оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви; обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів заявниці прийнятими рішеннями з розкриттям змісту порушених прав та подання суду квитанції про сплату судового збору за п`ять вимог немайнового характеру у розмірі 4204 грн.

Крім того, суд застерігає, що у разі не виконання вимог цієї ухвали суду, позовна заява буде повернута позивачеві.

Керуючись статтями 133, 161, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування відомостей про адресу, засоби зв`язку, РНОКПП відповідача, - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору, - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви на п`ять днів з моменту одержання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити позивачці для відома.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Брагіна О.Є.