Справа № 260/2237/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2020 року м. Ужгород№ 260/2237/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання - Костелей І.Ф.,

за участю сторін:

позивач - не з`явився,

представника відповідача - Гарапко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мукачівської міської ради (пл. Духновича, 2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 10 серпня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 17 серпня 2020 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівської міської ради (далі - відповідач), якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення 77 сесії Мукачівської міьсокї ради 7-го скликання № 1886 від 23.04.2020 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходиться на території АДРЕСА_2 ; 2) стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 17 лютого 2020 року звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Однак, у строк до 17.03.2020 року включно відповідачем не було прийнято жодного процесуального рішення за його клопотанням. 15 квітня 2020 року позивач письмово повідомив Мукачівську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу. 23 квітня 2020 року рішенням Мукачівської міської ради № 1886, пунктом № 1, додатку № 7 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Вважає прийняте рішення відповідача протиправним та необґрунтованим.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що на засіданні 77 сесії Мукачівської міської ради, яка відбулася 23 квітня 2020 року розглянуто клопотання позивача від 17 лютого 2020 року, за результатами якого прийнято рішення «Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження землевпорядних документацій та передачу земельних ділянок у власність» № 1886, за яким ОСОБА_1 відмовлено в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Звертає увагу, що п. 3 статті 254 Цивільного кодексу України передбачено, що строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (тобто 17 березня 2020 року). Однак, пп. 3 п. 2 розділу II Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих па запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID - 19)» установлено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків падання цих послуг, визначених законом. Вважає, що позивачем помилково стверджується той факт, що терміни розгляду клопотання від 17 лютого 2020 року у місячний строк пропущено. Також, звертає увагу, що підставою для відмови позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є невідповідність місця розташування об`єкта містобудівної документації, а саме генеральному плану, плану зонування території міста Мукачева.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення таких заперечила та просила суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи, матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 лютого 2020 року позивач звернувся до Мукачівського міського голови з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га, що знаходяться па території АДРЕСА_2 . До клопотання додана копія паспорту та два графічні зображення земельної ділянки, отримані з Публічної кадастрової карти України.

Оскільки, у строк до 17.03.2020 року включно відповідачем не було прийнято рішення за клопотанням позивача, 14 квітня 2020 року, у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, між позивачем та виконавцем ТОВ «Моя Земля» укладений договір № 184 про надання послуг по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою АДРЕСА_2 .

15 квітня 2020 року позивач письмово повідомив Мукачівську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу.

Зазначене повідомлення надіслане відповідачеві цінним листом з описом вкладення, яке вручено під розписку 16.04.2020 року.

23 квітня 2020 року рішенням Мукачівської міської ради № 1886, пунктом № 1, додатку № 7 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122,123 ЗК України.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин та території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання v місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, обов`язком відповідача є прийняття у місячний строк за наслідками розгляду поданого позивачем клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Пунктом 2 ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у ного наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом, у строк до 17.03.2020 року включно відповідачем не було прийнято рішення за клопотанням позивача, а тому 14 квітня 2020 року, у відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 118 ЗК України, між позивачем та виконавцем ТОВ «Моя Земля» укладений договір № 184 про надання послуг по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою АДРЕСА_2 .

15 квітня 2020 року позивач письмово повідомив Мукачівську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу, що підтверджується матеріалами справи.

Суд звертає увагу, що неприйняття міською радою жодного рішення за клопотанням позивача у строк, закріплений частиною сьомою статті 118 ЗК України, ставить його у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує його конституційні права щодо розгляду його звернення органом місцевого самоврядування.

Колегією суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 806/3095/17 надано висновок, що принцип мовчазної згоди, визначений Земельним кодексом України, передбачає виключне право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захисту випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу або відмови.

За приписами ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Суд звертає увагу, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Відповідачем не було надано мотивоване рішення у строки, визначені Законом. Неприйняття відповідачем будь - якого рішення трактується «мовчазною згодою» та надає можливість заявнику діяти за відсутності такого рішення.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення № 1886 від 23.04.2020 року в частині відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, після одержання повідомлення про замовлення проекту землеустрою, відповідач діяв всупереч вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Статтею 40 Конституції України закріплено право звернення до органу місцевого самоврядування, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Право на звернення є важливим конституційно - правовим засобом захисту та однією з організаційно - правових гарантій дотримання прав і свобод громадян.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Підпунктом 3 пункту 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України від 17.03.2020 року № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» визначено, що на період встановленого карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СOVID-19), з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. На усій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року.

Суд звертає увагу, що право на звернення громадян, що включає також строк їх розгляду, не може бути обмежено, що відповідає статті 64 Конституції України.

Разом з тим, станом на набрання чинності Закону України від 17.03.2020 року № 530-ІX, строк розгляду відповідачем поданого позивачем клопотання сплинув.

Крім того, суд звертає увагу, що сесії Мукачівської міської ради були проведені 20 лютого 2020 року, 17 березня 2020 року, 26 березня 2020 року, 23 квітня 2020 року та 21 травня 2020 року, на яких були розглянуті звернення громадян, що, у тому числі, стосуються права на безоплатну приватизацію земельних ділянок, тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що прийняте відповідачем оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, позивач у позовній заяві просить визнати протиправним та скасувати рішення 77 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1886 від 23.04.2020 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, обґрунтовуючи підстави для скасування вказаного рішення саме в частині відмови позивачу.

Таким чином, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення 77 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1886 від 23.04.2020 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходиться на території АДРЕСА_2 .

За правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, дослідивши обставини справи крізь призму законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 205, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мукачівської міської ради (пл. Духновича, 2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення 77 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1886 від 23.04.2020 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що знаходиться на території

АДРЕСА_2. 3 . Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівської міської ради (пл. Духновича, 2, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.), сплачений відповідно до квитанції № 7957 від 10.06.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець