Справа № 805/2560/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 805/2560/16-а

адміністративне провадження № К/9901/53596/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 805/2560/16-а

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації, голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду (головуючий суддя: І. М. Тарасенка) від 07 листопада 2016 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Л. А. Василенко, І. В. Сіваченко, М. Г. Сухарьок) від 21 травня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Донецької обласної державної адміністрації (далі - Донецька ОДА або Відповідач 1), голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуші О.А. (далі - Відповідач 2), в якому вимог просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації Гаркуші О. І. від 05 серпня 2016 року № 65к «Про звільнення ОСОБА_1 » з департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації за переведенням;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління комунікацій з громадськістю - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звільнення відбулося з порушенням Конституції України та Кодексу Законів про працю України.

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2016 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

4. Не погоджуючись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанцій, 18 червня 2018 року позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2016 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

5. Ухвалою Верховного Суду (у складі колегії суддів: судді-доповідача Бевзенка В. М., суддів: Данилевич Н. А., Шарапи В. М.) від 04 липня 2018 року, після усунення недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача; встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 20 липня 2018 року.

6. 23 та 24 липня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідачі, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

7. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року № 717/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Бевзенка В. М., що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги.

8. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 квітня 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

9. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 з 20 квітня 2015 року по 05 серпня 2016 року працював на посаді заступника начальника управління комунікацій з громадськістю - начальника відділу інформаційно - правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації.

11. Відповідно до пункту 1 розпорядження голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації Жебрівського П. І. № 54 «Про структуру обласної державної адміністрації» від 28 січня 2016 року (далі - розпорядження № 54) утворено Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, як самостійний структурний підрозділ облдержадміністрації загальною чисельністю 54 штатні одиниці, з правом юридичної особи, шляхом злиття департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації з чисельністю 35 штатних одиниць, управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної держаної адміністрації з чисельністю 19 штатних одиниць.

12. Пунктом 2 розпорядження № 54 Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації визначено правонаступником усіх прав та обов`язків реорганізованих департаменту з питань внутрішньої політики та управління інформаційної політики та з питань преси Донецької облдержадміністрації, запис про реєстрацію якого було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 27 квітня 2016 року, .

13. 19 травня 2016 року ОСОБА_1 було вручено попередження про зміну істотних умов державної служби.

14. 19 травня 2016 року ОСОБА_1 вручено пропозицію переведення на іншу роботу у зв`язку з упорядкуванням структури ОДА на підставі розпорядження № 54, враховуючи попередження про зміну істотних умов державної служби від 19 травня 2016 року та запропоновано посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації.

15. Також позивача попереджено, що у разі, якщо у строк, встановлений статтею 43 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» від нього не надійде заява про звільнення за пунктом 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» або заява про переведення на запропоновану посаду, вважатиметься, що він погодився із запропонованою йому посадою.

16. Позивач вказує на те, що він не погодився на переведення на запропоновану посаду, про що зазначив в доповідній записці від 15 липня 2016 року, адресованій на ім`я в.о. директора департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької ОДА.

17. На цю доповідну в.о. директора департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації Чернявською А. С. 18 липня 2016 року листом 3/04.01-71-13 ОСОБА_1 надано відповідь, що « …відповідно до пункту 5 статті 22 Закону України «Про державну службу» у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, здійснюється без обов`язкового проведення конкурсу». Також в цьому листі вказано, що у зв`язку з упорядкуванням структури облдержадміністрації на підставі розпорядження № 54, реорганізацією департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації позивачеві запропонована посада заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації.

18. 27 липня 2016 року ОСОБА_1 ознайомлений з листом №3/04.01-104-13 від 26 липня 2016 року, заступника директора департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2 , у якому, зокрема, зазначено, що у зв`язку з тим, що протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з попередженням про зміну істотних умов державної служби від позивача не надійшло заяв про звільнення або переведення на запропоновану посаду, вважається, що ОСОБА_1 погодився з запропонованою посадою заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, внаслідок чого позивачеві запропоновано до 29 липня 2016 року до департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації надати пакет необхідних документів для працевлаштування на запропоновану посаду.

19. Наказом департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької ОДА від 10 серпня 2016 року № 17к ОСОБА_1 з 15 серпня 2016 року призначено на посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення за переведенням з департаменту з питань внутрішньої політики Донецької ОДА. Відповідно до пункту 2 зазначеного наказу позивачу рекомендовано у строк до 15 серпня 2016 року прибути до департаменту інформаційної та внутрішньої політики ОДА з трудовою книжкою та документами, необхідними для належного оформлення працевлаштування. Копію зазначеного наказу отримано позивачем 10 серпня 2016 року та останнім зазначено на зворотньому аркуші наказу, що заяву на переведення в департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької ОДА не писав; заборонив ОСОБА_3 передавати його персональні дані в інші структури.

20. Наказом Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької ОДА, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької ОДА від 05 серпня 2016 року № 65к ОСОБА_1 - заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації звільнено з займаної посади з 05 серпня 2016 року за переведенням для продовження проходження державної служби в департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької ОДА, згідно статті 41 Закону України «Про державну службу».

21. Наказом № 68к від 04 листопада 2016 року про зміну підстав звільнення ОСОБА_1 , змінено підставу звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, виклавши пункт 1 наказу департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації від 05 серпня 2016 року № 65к «Про звільнення ОСОБА_1 » в новій редакції наступного змісту:

« 1. ОСОБА_1 з посади начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 05 серпня 2016 року у зв`язку з незгодою на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу».

22. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року у справі № 805/4333/16-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, позов ОСОБА_1 до голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши О. І., Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, треті особи: Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації та Донецька обласна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування наказу задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано виданий головою комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркушею О. І. наказ Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 04 листопада 2016 року № 68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1 ».

23. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2017 року скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року, а справу № 805/4333/16-а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

24. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі № 805/4333/16-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації Гаркуши О. І., Комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, треті особи: Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, Донецька обласна державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування наказу.

25. Однак, постановою Верховного суду від 07 березня 2018 року у справі № 805/4333/16-а (К/9901/3218/17) скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі № 805/4333/16-а за позовом ОСОБА_1 до Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації, Комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, Донецька обласна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування наказу і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації О. І. Гаркуши від 04 листопада 2016 року № 68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_1 ».

26. Не погодившись з спірним наказом про звільнення за переведенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

27. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не скористався своїм правом на подання заяви до керівника державної служби щодо його звільнення з посади або переведення на іншу запропоновану йому посаду, а тому спірний наказ №65-к від 05 серпня 2016 року про звільнення за переведенням є правомірним.

28. Доводи позивача щодо протиправного переведення 28 квітня 2016 року ОСОБА_4 з Департаменту розвитку сільської місцевості, впровадження реформ та агропромислового комплексу Донецької ОДА до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької ОДА, суд апеляційної інстанції вважав неприйнятними, з огляду на норми Закону України «Про державну службу», які були чинними до 01 травня 2016 року.

29. Також суд, апеляційної інстанції, не взяв до уваги доводи позивача щодо ненадання йому пропозиції на зайняття посади заступника начальника управління - начальника відділу комунікацій з громадськістю та політичними партіями управління внутрішньої політики, впровадження реформ та децентралізації Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької ОДА, оскільки ця посада була запропонована ОСОБА_5 , яка до реорганізації обіймала посаду начальника управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької ОДА і не висловила стверджуваної незгоди щодо зайняття запропонованої посади.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

30. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суддів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

31 Позивач, наводить доводи аналогічні доводам адміністративного позову, апеляційної скарги, здійснює виклад обставин та надає їм відповідну оцінку, цитую норми процесуального та матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваним судовим рішенням, а тому повторному зазначенню не потребують.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

32. Враховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.

33. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

34. Предметом касаційного розгляду у цій справі є протиправність (правомірність) наказу Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької облдержадміністрації Гаркуші О. І. від 05 серпня 2016 року № 65к «Про звільнення ОСОБА_1 » з департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації за переведенням, та як наслідок поновлення позивача на посаді заступника начальника управління комунікацій з громадськістю - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

35. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

36. Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

37. Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначений Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

38. Відповідно до статті 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

39. Згідно пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

40. Рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу (пункт 6 частина перша стаття 2 Закону № 889-VIII).

41. Положенням частини третьої статті 5 Закону № 889-VIII, визначено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців в частині відносин, не врегульованих цим законом.

42. Пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 889-VIII встановлено, що підставами для зміни істотних умов державної служби є: ліквідація або реорганізація державного органу; зменшення фонду оплати праці державного органу; скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

43. Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 889-VIII зміною істотних умов державної служби вважається зміна: належності посади державної служби до певної категорії посад; основних посадових обов`язків; умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

44. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 43 Закону № 889-VIII про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

У разі незгоди державного службовця із зміною істотних умов державної служби він має право оскаржити відповідне рішення в порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

45. Згідно з частиною п`ятою статті 22 Закону № 889-VIII у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

46. Частиною першою статті 41 Закону № 889-VIII встановлено, що державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу:

1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення;

2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.

Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

47. Згідно пунктом 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

48. За приписами частини третьої статті 87 Закону № № 889-VIII процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

49. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

50. Державний службовець, якого звільнено на підставі пункту 1 частини першої цієї статті, у разі створення в державному органі, з якого його звільнено, нової посади чи появи вакантної посади, що відповідає кваліфікації державного службовця, протягом шести місяців з дня звільнення має право поворотного прийняття на службу за його заявою, якщо він був призначений на посаду в цьому органі за результатами конкурсу.

51. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 Закону № 889-VIII встановлено, що державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

52. Аналіз наведених правових норм Закону № 889-VIII свідчить, що при зміні істотних умов служби у зв`язку з реорганізацією та скороченням чисельності працівників, державний службовець має бути повідомлений про це і за його згодою переведений на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в державному органі.

53. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 травня 2016 року позивача повідомлено про зміну істотних умов державної служби у зв`язку з реорганізацією і одночасно запропоновано посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації.

54. Отже, зі свого боку відповідачами вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів з метою забезпечення гарантій позивача на подальше проходження ним державної служби під час оптимізації структури облдержадміністрації та пов`язаної з цим реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації.

55. Крім того, як було встановлено судами, позивачем не подавалась заява про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII, також сторонами по справі не надано до суду доказів щодо подання позивачем заяви про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

56. За приписами абзацу третього частини четвертої статті 43 Закону № 889-VIII, за відсутності вказаних заяв позивач вважався таким, що погодився на продовження проходження державної служби на новій посаді незалежно від його фактичних дій (бездіяльності) щодо подання необхідних документів до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики або виконання службових обов`язків на новій посаді.

57. За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що дії відповідачів стосовно прийняття наказу від 05 серпня 2016 року №65к, яким звільнено позивача заступника начальника управління - начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації звільнено з займаної посади з 05 серпня 2016 року за переведенням для продовження проходження державної служби в департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької ОДА, згідно статті 41 Закону № 889-VIII є правомірними.

58. Отже, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

59. Відповідно, оскільки судами визнані правомірними дії щодо прийняття спірного наказу, тому й не підлягають задоволенню позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку з тим, що вони є похідними від вимог про визнання неправомірними дій щодо прийняття наказу від 05 серпня 2016 року №65к.

60. Окрім вищевикладеного, суд касаційної інстанції наголошує на тому, що виходячи з визначених процесуальним законом меж предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права.

61. Доводи, викладені у касаційній скарзі, підстави касаційного оскарження не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

62. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

63. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

64. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

65. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

66. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

67. Колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи безпідставними, а висновки судів першої та апеляційної інстанцій - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог.

68. Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2016 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2018 року у справі № 805/2560/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов