Справа № 200/4796/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 р. Справа№200/4796/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Ярова С.Е.

представник відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу, -

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі - позивач, ГУ ДПС у Донецькій області) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) із позовом про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 6 857,8 грн., а саме:

3 840 грн. нараховано єдиного податку платником самостійно, згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 13389 від 22.12.2011;

3 017,8 грн. донараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ш» № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено про наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 6 857,8 грн., що раніше не був заявлений до суду. Вказаний податковий борг є узгодженим, проте самостійно не погашений. Відповідачу у порядку та у строки, передбачені ПК України, направлена податкова вимога, проте податковий борг фізичною особою у визначені строки не сплачено, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Згідно витягу з протоколу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2020 справу передано на розгляд судді Бабічу С.І.

Відповідно довідки Бахмутської міської ради від 18.05.2020 № 2609 у відповідь на запит суду від 14.05.2020 повідомлено, що станом на 18.05.2020 за даними Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, місце проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.05.2020 відкрито провадження у справі №200/4796/20-а, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі.

Рекомендоване поштове відправлення № 241, направлено відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернуто за закінченням терміну зберігання.

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.07.2020 № 106 "Щодо повторного автоматичного розподілу справи" призначено повторний автоматичний розподіл справи №200/4796/20-а, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Бабіча С.І.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В.

Ухвалою суду від 31.07.2020 адміністративну справу №200/4796/20-а прийнято до провадження. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 18 серпня 2020 року о 16:00 год. Виклик відповідача у справі - додатково здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Рекомендоване поштове відправлення № 051, направлено відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.08.2020 не вручене під час доставки інші причини, про що свідчать дані поштового відстеження Укрпошти.

Пункт 11 ст. 126 КАС України. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Верховним Судом у постанові від 13.06.2019 справа №805/4803/16-а зазначено: «Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що справу розглянуто судом першої інстанції за її відсутності та без належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, судові повістки направлялися судом першої інстанції засобами поштового зв`язку та поверталися на адресу суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що у відповідності до вимог ч. 11 ст. 126 КАС України вважається врученням повістки належним чином.».

Ураховуючи викладене, судом здійснено всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі.

Відповідачем відзиву на позовну заяву та доказів на його підтвердження до суду не подавалось, а тому відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

У судовому засіданні від 18.08.2020 представниця позивача надала пояснення у справі, просила позов задовольнити.

У судове засідання від 18.08.2020 відповідачка не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 205 КАС України та враховуючи думку представниці позивача, розгляд справи здійснив за відсутності належним чином повідомленої відповідачки.

Судом встановлені такі фактичні обставини у справі.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на обліку у ГУ ДПС у Донецькій області Бахмутська ОДПІ; Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

08.11.2018 вчинено реєстраційний запис № 3015337 про припинення суб`єкта господарювання.

У ОСОБА_1 рахується податковий борг у розмірі 6 857,8 грн., а саме.

3 840 грн. нараховано єдиного податку платником самостійно, згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 13389 від 22.12.2011;

3 017,8 донараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 21.10.2019 № , яке прийнято на підставі акта камеральної перевірки від 28.08.2019 № 1601/05-99-42-10/ НОМЕР_1 .

Вказане податкове повідомлення рішення направлено 22.10.2019 на податкову адресу платника поштовою кореспонденцією та поштове відправлення № 289 повернуто відправнику із відміткою за закінченням терміну зберігання.

Вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалось.

У зв`язку із несплатою ОСОБА_1 узгоджених сум податкових зобов`язань, ГУ ДФС у Донецькій області сформовано податкову вимогу «Ф» від 30.03.2017 № 734-17, яка направлена на податкову адресу боржника поштовим відправленням 894 та повернута відправнику за закінченням терміну зберігання 24.07.2017, про що міститься відмітка на вимозі.

Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

У матеріалах справи наявна:

заява ОСОБА_1 від 21.12.2011 про право застосування спрощеної системи оподаткування обліку та звітності;

рішення Бахмутської МР від 22.07.2017 № 6/98-1788 «Про встановлення розмірів ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік» у розмірі 20% від розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом станом на 01 счня податкового (звітного) року.

На день розгляду справи сума податкового боргу відповідачем не погашена, що підтверджується ІКП платника.

Надані у справі письмові докази, перелічені вище, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 ПК України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Грошове зобов`язання платника податків, відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно п. 46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

(Пункт 295.1, 295.2. ст. 295 ПК України.)

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п.57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За змістом п. 56.18. ст. 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. (абз.4 п. 56.18. ст. 56 ПК України).

У ході розгляду справи доказів оскарження у судовому чи адміністративному порядку та скасування вказаного вище податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги не встановлено.

Відповідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного суду від 11.09.2018 справа № 810/4417/16 міститься такий правовий висновок: «Таким чином, судом апеляційної інстанції обґрунтовано враховано, що питання правомірності прийняття позивачем податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги не охоплюється предметом даного позову, оскільки дані рішення суб`єкта владних повноважень не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Крім того, судом апеляційної інстанції доречно звернуто увагу на те, що відповідач не позбавлена права оскаржити податкове повідомлення-рішення протягом строку, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України.»

У постановах Верховного суду від 31.08.2018 справа № 826/14195/16 та від 23.05.2019 року справа №807/2011/16 зазначено: «Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача несплаченого податкового боргу, то предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу в судовому порядку; встановлення факту його сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі, в черговості, та за рахунок платежів, встановлених Податковим кодексом України, тощо».

У зв`язку із викладеним, суд керується наступним.

Статтею 42 ПК України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом встановлено, що вказане вище податкове повідомлення-рішення та податкова вимога направлені відповідачу з дотримання наведених положень ПК України.

Стаття 59 ПК України. Податкова вимога.

59.1. У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

59.3. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога від 30.03.2017 форми «Ф» № 734-17 положенням ст. 59 ПК України відповідає.

Відповідно п. 97.3 ст. 97 ПК України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Абзацом 2 п. 65.10.8. ст. 65 ПК України передбачено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Питання стягнення податкового боргу з фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, врегульоване Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462 (далі - Порядок).

Відповідно до пп. 4 п. 11.32 Порядку державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно пп. 5 п. 11.32 Порядку у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи. Особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Положеннями пп. 6 п. 11.32 Порядку передбачено, що після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватися у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу річну декларацію за звітний рік, у якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Верховним Судом у постанові від 21.08.2019 справа №2340/4023/18 зазначено: «Таким чином, у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності), платник податків залишається на обліку як фізична особа для можливості проведення взаєморозрахунків за платежами, податками та зборами.».

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку податкового боргу, що є предметом даного позову.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. (87.11 ст. 87 ПК України)

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки відповідач до бюджету не сплатив, наявність у відповідача податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз. За відсутності вказаних витрат, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ЄДРОПУ 43142826) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у загальному розмірі 6 857,8 грн., а саме: єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) у сумі 6 857,80 грн.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 18 серпня 2020 року, повний текст рішення виготовлений 19 серпня 2020 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк