Справа № 640/1921/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1921/19 Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Сорочка Є.О.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці Державної фіскальної служби № UA100210/2019/000021/2 від 11.01.2019 року; визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської міської митниці Державної фіскальної служби № UA 100210/2019/00065 від 11.01.2019 року; зобов`язання відповідача повернути надмірно сплачені платежі за митне оформлення у розмірі 168 824,32 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA100210/2019/000021/2 від 11.01.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100210/2019/00065 від 11.01.2019 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт посилається на необґрунтованість позовних вимог та хибність висновків суду першої інстанції про неправомірність рішення митного органу.

Крім того, Київською митницею Держмитслужби заявлене клопотання, в якому останній просив здійснити заміну сторони у справі на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 року №858.

Відповідно до частини 1 статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно постанови КМ України № 858 від 02.10.2019 року «Про утворення територіальних органів Державної митної служби»: утворено Київську митницю Держмитслужби, Київська міська митниця ДФС (відповідач) реорганізована шляхом приєднання до Київської митниці Держмитслужби.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне здійснити процесуальне правонаступництво відповідача у справі з Київської митниці ДФС на Київську митницю Держмитслужби.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до специфікації торгів № 01 від 05.11.2018 року, номер продажу 389, компанією PATU-TRANS LTD через аукціон Alcopa Auction Beauvais був придбаний транспортний засіб Renault Model: Espace DCI 160 ENERGY TWIN TURBO ZEN EDC кілометраж 74342 km., серійний номер НОМЕР_2, дата випуску 20/02/2017 за 7 745,17 Євро, стан після ДТП. На вказаній специфікації міститься відмітка "PAYE" про сплату за вказаний транспортний засіб, також в резолютивній частині зазначено про переказ вказаних коштів на рахунок аукціону.

У відповідності до рахунку-фактури (інвойс) № 012/12/2018 від 21.12.2018 року ОСОБА_2 придбав за 7850 Євро у компанії PATU-TRANS LTD Sp.Z о.о. ul.Lindleya 16/305, 02-013 Warszawa, Polska, NIP PL транспортний засіб бувший у використанні Renault Model: Espace, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , країна походження та реєстрації Франція.

03.01.2019 року позивачем до відділу митного оформлення митного поста "Спеціалізований" Київської міської митниці ДФС подано митну декларацію №UA 100210/2019/083254 з метою здійснення митного оформлення вказаного товару, митна вартість якого була заявлена за резервним методом (№6) згідно висновку експертного дослідження КНДІСЕ. Відомості про вартість 258056,36 грн. (графа 12). Валюта та загальна сума за рахунком EUR 7850, курс валюти 31,714138 (графа 22,23). Код товару 87033290. Ціна товару 7850.0000 (гр.42), коригування 258056,36 (гр.45), нарахування платежів на суму 84858,60 грн.

До вказаної митної декларації подано наступні документи: рахунок 012/12/2018; VINFORMER (декларація походження) 26/12/2018, Акт огляду UA205010/2018/319080 від 27/12/2018, реєстраційне посвідчення НОМЕР_4 20/02/17; висновок № 300200/18-54 28/12/18, ідентифікаційний код 14/03/07, квитанція 22/12/18, цінова інформація 03/01/19, довідкова інформація 11/01/19, експортна декларація 18РL301010Е1016303 26/12/18, паспорт НОМЕР_5, паспорт НОМЕР_3 28/04/16.

10.01.2019 року на електронну адресу декларанта було спрямовано повідомлення митниці про те, що заявлена митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана з наступних причин. Поданні до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактична сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять розбіжності, а саме:

1) платіжний документ не відповідає вимогам, визначеним в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджена постановою Правління НБУ від 21.01.2004року №22 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976), яка передбачає проставлення на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитку штампу банку. Крім того, відсутня можливість ідентифікувати вказане платіжне доручення з оцінюваним транспортним засобом;

2) надана копія митної декларації країни відправлення № 18РL301010Е1016303 26/12/18 типу "ЕХА" не містить відміток митних органів країни відправлення;

3) не забезпечено, відповідно до ст. 254 Митного кодексу, переклад документів, поданих до митного оформлення;

4) відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме витрати понесенні на транспортування та страхування оцінюваного транспортного засобу.

У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до статті 53 Митного кодексу України необхідне подання наступних додаткових документів:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з використанням умов договору (угоди, контракту);

- виписки з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс листи) виробника товару копії митної декларації країни відправлення;

- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- банківські платіжні документи , що стосуються оцінюваного товару висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленні спеціалізованими експертними організаціями, та / або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Листом позивач повідомив відповідача про те, що до ЕВМД № UA 100210/2019/08354 від 03.01.2019 року додаткових цінових документів надати можливостей не має. Всі документи були поданні при подачі ВМД, а саме: 1) висновок КНДСЕ від 28.12.2018 року № 300200/18-54; 2) цінові документи від продавця на суму 7745,17 Євро, згідно яких видно, що автомобіль був куплений на аукціоні ALCOPA AUCTION; 3) Експортна декларація №18PL301010E1016303 від 26.12.2018 року.

11.01.2019 року відповідачем було прийняте рішення UA100210/2019/000021/2 за митною декларацією UA 100210/2019/08354 та скориговано митну вартість визначеного товару шляхом її збільшення, а саме зазначено: ціна товару 7850,0000 Євро (гр.27), розрахункова декларантом митна вартість товару - 8136,9500 Євро (гр.28), коригування 24650, 0000 Євро.(гр.30)

Київською митницею ДФС на підставі вказаного рішення про коригування митної вартості товарів UA100210/2019/000021/2 оформлено відповідну картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100210/2019/00065 з причин порушення вимог ч. 6 ст. 54, 256 МК України, а саме: уповноваженою особою (представником) заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

З метою випуску задекларованих товарів у вільний обіг позивач подав митному органу заяву про митне оформлення товарів під гарантійне зобов`язання, здійснив коригування їх митної вартості згідно з рішенням митного органу, подавши нову митну декларацію, сплатив всі митні платежі згідно з митною вартістю товарів, яка визначена митним органом.

18.01.2019 року, враховуючи рішення про коригування митної вартості від 11.01.2019 року, позивачем було подано ЕМД № UA 100210/2019/085377, щодо декларування автомобіля легкового, після ДТП, що був у використанні - 1 шт., марка Renault Модель: Espace.

У відповідності до квитанції від 22.12.2018 року та 18.01.2019 року ОСОБА_1 сплатив за митне оформлення транспортного засобу суму в розмірі 254500 грн. (173000 грн.+81500 грн.). З яких 85 481,95 грн. (25 995,20 + 57572,32 + 1914,43) сплачено відповідно до заявленої митної вартості позивачем з розрахунку вартості транспортного засобу 8136,95 Євро, а 168 824,32 грн. - в зв`язку з прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості транспортного засобу до 24 650 Євро.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до положень ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5-6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок- фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу вказаної норми вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Статтею 54 МК України визначено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України). Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль наявності в поданих декларантом або уповноваженою ним особою документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 1 ч.2 ст. 54 МК України).

Таким чином, орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості.

При цьому, митний контроль та митне оформлення як складові митної процедури є частиною адміністративних процедур із провадження справи декларанта щодо пропуску його товарів через митний кордон України. Факт відхилення рівня задекларованої митної вартості від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не стосується обставин справи, оскільки це стосується фактів, які були зафіксовані під час провадження справ щодо інших товарів. Факт відхилення рівня митної вартості є лише приводом для вчинення певних адміністративних процедур, проте сам собою не є доказом у справі, у якій провадяться адміністративні (митні) процедури.

З наведеного слідує, що правові акти суб`єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів, може бути ухвалене ґрунтуючись лише на доказах у справі, а такими доказами передусім є документи, додані до вантажної митної декларації.

Згідно ст. 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас одним із принципів здійснення державної митної справи є такий принцип, як додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб (п.7 ч.1 ст. 8 МК України). У контексті процедури перевірки заявленої митної вартості під час митного контролю та митного оформлення згаданий принцип, на думку суду, означає обов`язок органу доходів і зборів вживати заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів доказам у справі (тобто документам, доданим до вантажної митної декларації). Це означає, що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі.

Вказане узгоджується з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 52 МК України, відповідного до якого декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації. Орган доходів і зборів повинен створити умови щодо реалізації цього права, тобто доводити до відома декларанта або уповноваженої ним особи те, яка саме інформація потребує уточнення.

Верховний суд України у постанові від 31 березня 2015 року (справа № 21-127а15), зазначив, зокрема: "Аналіз ч. 3 ст. 53 МК України дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів".

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення, відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару. Висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

У свою чергу декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

Наведене дозволяє дійти висновку про те, що тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.

Відповідно до ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. 7 ст. 54 МК України).

В даному випадку позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною договору було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого ч.2 ст. 53 МК України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 3, 4 ст. 57 МК України).

З матеріалів справи вбачається, що компанія PATU-TRANS LTD Sp.Z о.о придбавши транспортний засіб Renault Espace через аукціон Alcopa Auction Beauvais за 7745,17 Євро продала цей транспортний засіб позивачу за 7850 Євро.

Судом встановлено, що придбаний позивачем транспортний засіб був пошкоджений, після ДТП, що підтверджується наступними документами:

- документами про придбання компанією PATU-TRANS на аукціоні ALCOPA AUCTION автомобілю Renault Model: Espace DCI 160 ENERGY TWIN TURBO ZEN EDC кілометраж 74342 km., серійний номер НОМЕР_2, в яких зазначено, що автомобіль після ДТП, вартістю 7745,15 Євро;

- рахунком за яким компанія PATU-TRANS продає ОСОБА_1 вживаний транспортний засіб за 7850 Євро;

- експертним дослідженням № 3000200/18-54 від 28.12.2018 року, за яким вартість придбаного та заявленого до декларування транспортного засобу становить 8136,95 Євро.

- актом огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205010/2018/319080 від 27.12.2018 року, складений митними органами.

Факт наявності у автомобіля пошкоджень підтверджується також експертним звітом вказаного транспортного засобу, проведеного у Франції після ДТП, у якому зазначено, що 21.08.2018 року сталася пригода зіткнення з транспортним засобом. Вартість до ДТП 15 000 без ПДВ, 18000 Євро з ПДВ. Вартість після ДТП 7103 євро без ПДВ.

Відповідачем вказані обставини враховано не було та було розраховано митну вартість автомобілю у розмірі 24650,00 Євро.(гр.30). Тобто вартість визначена митними органами є більшою на 16 513,05 Євро.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару, відповідач не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням ст. 55 МК України.

Згідно Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за № 883/21195, у Графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Разом з цим, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб, матеріали справи не містять та ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано.

Також судом встановлено, що здійснюючи розмитнення товару позивач обрав резервний метод № 6.

Відповідач, відмовляючи позивачу в митному оформленні товару також застосував резервний метод № 6, проте послався на те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару.

Зокрема, в оскаржуваному рішенні відповідачем вказано, що платіжний документ не відповідає вимогам, визначеним в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджена постановою Правління НБУ від 21.01.2004року №22 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976), яка передбачає проставлення на платіжних дорученнях дати, підпису та відбитку штампу банку. Крім того, відсутня можливість ідентифікувати вказане платіжне доручення з оцінюваним транспортним засобом.

З вказаними висновками митного органу колегія суддів не може погодитись, оскільки основним документом який підтверджує митну вартість ввезеного транспортного засобу є рахунку фактури (інвойс) від 21.12.2018 року № 012/12/2018, відповідно якого ОСОБА_2 повинен сплатити компанії PATU-TRANS LTD Sp.Z о.о. 7 850 Євро готівкою за транспортний засіб бувший у використанні Renault Model: Espace.

Судом першої інстанції правильно визнано необґрунтованими посилання відповідача на Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджена постановою Правління НБУ від 21.01.2004року №22), оскільки відповідно до рахунку-фактури №012/12/2018 від 21.12.2018 року розрахунок за транспортний засіб повинен бути проведений готівкою та поза межами України.

Твердження відповідача щодо неможливості ідентифікувати вказане платіжне доручення з оцінюваним транспортним засобом спростовується змістом вказаного рахунку, а саме в графі "назва товару або послуги" зазначені назва та характеристики товару, який придбається. Вказані характеристики відповідають даним зазначеним у митній декларації від 03.01.2019 року.

До того ж, як зазначалось вище позивачем митному органу надавались документи про придбання транспортного засобу з аукціону ALCOPA, з метою співставлення ціни, за якою компанія PATU TRANS придбала цей автомобіль та за якою ця ж компанія (PATU TRANS) продала автомобіль позивачу.

Стосовно доводів апелянта про відсутність витрат понесених на транспортування та страхування оцінюваного транспортного засобу, слід зазначити наступне.

Згідно п.8 ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів є якщо здійснювалось страхування - страхові документи, що містять відомості про вартість страхування.

В даному випадку з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що страхування транспортного засобу Renault Espace позивачем не здійснювалось, вказана дія (страхування) не є обов`язковою при ввезені пошкодженого транспортного засобу на територію України. У зв`язку з наведеним витрати на страхування не включались та не могли бути включенні до митної вартості.

Стосовно доводів митного органу про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме витрати понесенні на транспортування, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту рахунку № 012/12/2018 від 21.12.2018 року вбачається, що умови поставки товару - EXW, а саме витрати на транспортування товару покладаються на покупця.

З пояснень позивача наведених у позовній заяві судом встановлено, що транспортний засіб поставлявся з Варшави (Польща) до Волинської митниці (Україна). Транспортування здійснювалось особисто позивачем власними силами та за власний рахунок, без залучення третіх осіб. Вартість транспортування транспортного засобу становила близько 35 Євро, що становили лише витрати на паливо (розрахунок долучений до матеріалів справи). Вартість транспортного засобу становила 7850 Євро, позивач задекларував транспортний засіб у розмірі 8136,95 Євро (258056,36грн.), враховуючи витрати на транспортування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що маючи сумнів щодо складових митної вартості товару митний орган мав право витребувати документи або пояснення, які підтверджують факт транспортування транспортного засобу.

Проте, у повідомленні митного органу (повідомлення декларанту 206844, спрямоване 10.01.2019 року) відповідачем було витребувано лише страхові документи.

Вказані обставини свідчать про необґрунтованість висновків митного органу в цій частині.

Твердження митного органу про відсутність відмітки митних органів країни відправлення на експортній декларації, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи не були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Натомість однією з підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало не надання декларантом копії митної декларації країни відправлення.

Вказані доводи митного органу спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме у графі 44 митної декларації №UA100210/2019/083254 зазначено доповнення: "9610 №18PL301010E1016303 26/12/18", що свідчить про те, що митна декларація країни відправлення надавалась при декларуванні товару.

При цьому, за номером МІШ митний орган мав можливість перевірити відмітки митних органів країни відправленні.

Доводи апелянта про те, що в технічному паспорті автомобіля в графі С.1 зазначено ім`я покупця вказаного автомобіля компанія "Arval Service Lease", а не компанію PATU-TRANS LTD, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи не були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Щодо врахування відповідачем інформації стосовно вартості оцінюваного транспортного засобу SchwackeNet за ідентифікаційним кодом транспортного засобу, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 5 «Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків» Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 року № 689, на який посилається представник відповідача, визначено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації:

- спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС;

- спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку;

- інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів;

- інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару;

- інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи;

- інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС;

- цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- інформація отримана з мережі Інтернет.

Інформація із програмного продукту SchwackeNet є висновком про якісні та вартісні характеристики товару. Однак, відповідач жодним чином не аргументував наявність у SchwackeNet відповідної ліцензії на право здійснення будь-якої оціночної діяльності із визначення вартості транспортних засобів, в тому числі тих, які продаються чи придбаваються на території Німеччини.

Крім того, відповідачем не зазначено нормативно-правовий акт, відомчий наказ, міжурядову угоду чи міжнародний договір тощо, які б надавали право митним органам Державної фіскальної служби України замовляти та використовувати відповідну оцінку автомобілів.

Будь-якого обґрунтування щодо застосування під час корегування митної вартості товару саме вартості 24650 EURО, а не 8136,95 EURO, відповідачем не зазначено.

Відповідачем також не надано жодних доказів щодо правомірності використання даного інформаційного ресурсу, щодо об`єктивності зазначених даних та їх експертного дослідження, а також щодо можливості їх застосування до автомобіля, імпортованого саме позивачем, з урахуванням його технічних характеристик та того, що автомобіль вже був у використанні.

Крім того, наказом Державної митної служби України від 13 жовтня 2006 року №885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів", зокрема, зобов`язано начальників регіональних митниць, митниць забезпечити підрозділи, що здійснюють контроль за визначенням бази оподаткування транспортних засобів, вузлів та агрегатів, джерелами цінової інформації - довідниками: "Superschwacke", "Schwackeliste", "Schwackeliste Trailertax" видавництва "Eurotax", "Used Car Guide", "Travel Trailer Guide" видавництва "Kelley Blue Book Auto market report", з обов`язковим оновленням щокварталу.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у ShwackeNet відповідної ліцензії на право здійснення будь-якої оціночної діяльності із визначення вартості транспортних засобів, в тому числі тих, які продаються чи придбаваються на території Німеччини, а також відсутні посилання на будь-який нормативно-правовий акт чи міжнародний договір, які б надавали право митним органам Державної фіскальної служби України замовляти та використовувати відповідну оцінку автомобілів.

Згідно акту огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA205010/2018/319080 від 27.12.2018 року, складеного митним органом, до митного оформлення було подано легковий автомобіль як такий, що вже був у використанні та має ушкодження. Наведені обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи експертним дослідженням № 3000200/18-54 від 28.12.2018 року.

Однак, жодних відомостей про врахування вищевказаних пошкоджень під час коригування митної вартості автомобіля ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції надано не було.

З огляду на викладене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару та відповідно неправомірне визначення відповідачем митної вартості імпортованого транспортного засобу, що є підставою для визнання протиправними та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100210/2019/000021/2 від 11.01.2019 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100210/2019/00065 від 11.01.2019 року

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому не підлягає перегляду апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто, прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

Є.О. Сорочко