Справа № 540/1167/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

18 серпня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1167/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гомельчука С.В.,

при секретарі Воронцовій К.С.,

за участю:

представника відповідача - Бєрьозки Ю.В.,

представника третьої особи - Романенко Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області, третьої особи Державної регуляторної служби України про визнання незаконними та скасування рішень про встановлення місцевих податків і зборів,

встановив:

07.05.2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області (далі відповідач, Новомиколаївська сільрада), Державної регуляторної служби України, у якому позивач просить суд визнати незаконними та такими, що втратили чинність рішення Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області від 30.03.2015 року №360, від 29.01.2016 року №38, від 17.06.2016 року №70, від 23.02.2018 року №191, від 13.06.2018 року №206, від 25.06.2019 року №276 про встановлення місцевих податків і зборів.

Ухвалою від 22.06.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 09.07.2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 09.07.2020 року вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Оголошено перерву у підготовчому засіданні та призначено чергове засідання, з урахуванням відкладення дати його проведення, на 18.08.2020 року.

У підготовче засідання сторони з`явились представники відповідача та третьої особи.

Позивач до суду не з`явилась, проте була належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення підготовчого засідання. Натомість подала заяву, в якій вказала причиною неявки хворобу. Суд не вважає означену причину поважною, так як хвороба позивача не підтверджена наданими до суду доказами.

Відтак, з урахуванням приписів п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, суд розглядатиме справу за фактичною явкою сторін до судового засідання.

В ході засідання представник відповідача просив суд, згідно поданого ним клопотання від 27.07.2020 року, залишити позовну заяву без розгляду в частині позовних вимог щодо скасування рішень сільради за №№360, 38, 70, 191, 206.

Мотивуючи означене клопотання вказав на те, що рішення приймались на один рік кожне, тобто були чинними з 2016р. по 2019р. включно, у зв`язку із чим, звернувшись до суду з метою їх скасування лише у травні 2020 року, позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений ст. 122 КАС України. Окрім того, наголосив на тому, що кожне рішення своєчасно опубліковувалось на офіційному веб-сайті Новомиколаївської сільради, тому посилання позивача на ознайомлення з рішеннями тільки 16.01.2020р. є безпідставними.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту позовної заяви, та доданих до неї документів вбачається, що предметом оскарження по справі є рішення Новомиколаївської сільради про встановлення місцевих податків на 2016р.-2019р. від 30.03.2015р. №360, від 29.01.2016р. №38, від 17.06.2016р. №70, від 23.02.2018р. №191, від 13.06.2018р. №206.

Означеними рішеннями у період з 2016р. по 2019р. змінювався розмір податків на території Новомиколаївської сільради, що у свою чергу призвело до щорічного збільшення на означеній території розміру ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів нежитлової нерухомості, зокрема на магазини.

Пунктом 12.5 статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Згідно частини п`ятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Особливості оскарження нормативно-правових актів, зокрема, органів місцевого самоврядування передбачені статтею 264 КАС України. Правила цієї статті не містять спеціальних вимог до строку звернення до адміністративного суду з позовами, предметом оскарження яких є нормативно-правові акти.

Згідно частини першої, другої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавець встановлює строк звернення до адміністративного суду з дня, коли особа дізналася або мала б дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для нормативно-правових актів притаманні такі характерні властивості, ознаки:

- приймається як у спосіб безпосереднього волевиявлення народу, так і уповноваженим на це органом за встановленою процедурою;

- містить загальнообов`язкові правила поведінки, легітимізовані людьми;

- розрахований на невизначене коло осіб та багаторазове застосування.

Згідно частини першої статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Прийняття органом місцевого самоврядування нормативно-правового акту про встановлення місцевих податків чи зборів визначає передумови виникнення у платника податків податкового обов`язку за відповідним податком чи збором, який полягає у його обчисленні, декларуванні та/або сплаті в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України.

Тому, звертаючись до суду з позовом про оскарження нормативно-правового акту, позивач має обґрунтувати не лише зміст позовних вимог, а і факт порушення цим актом його суб`єктивних прав, свобод, інтересу.

Конституційний Суд України у рішення від 16.04.2009 №7-рп/2009, проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Суд зазначає, що дія нормативно-правового акту є постійною тривалий час і не обмежується його разовим застосуванням. Відповідно, чинним нормативно-правовим актом суб`єктивні права, свободи чи інтереси можуть порушуватися неодноразово, тобто постійно, упродовж усього часу чинності такого акту.

Тому, факт порушення прав, свобод чи інтересів, у разі дії чинного нормативно-правового акту, може мати триваючий характер. Оскільки чинний нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів, то, відповідно, строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акту.

Отже, обчислюючи строк звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження нормативно-правового акту, необхідно брати до уваги таке:

- багаторазове застосування та триваюча дія (тривала чинність) нормативно-правового акту;

- дійсність факту перебування суб`єкта у відносинах, які регулюються нормативно-правовим актом;

- чи є чинним нормативно-правовий акт, яким порушено права, свободи, інтереси особи (позивача);

- чи перебуває особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду.

З урахуванням вищезазначеного, можна зробити висновок, що за умови перебування особи (позивача) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду, строк звернення до адміністративного суду із позовом не може обмежуватися шістьма місяцями, передбаченими частиною другою статті 122 КАС України. У разі оскарження нормативно-правового акту строк такого оскарження буде вимірюватися усім часом чинності цього нормативно-правового акту.

Відтак, з огляду на те, що рішення сільради за №№360, 38, 70, 191, 206 встановлюють норми права, розраховані на широке коло осіб та застосовується неодноразово, суд доходить висновку про те, що відповідні рішення є нормативно-правовими актами, тому можуть бути оскаржені протягом всього часу їх чинності.

Щодо факту перебування позивача у відносинах, які регулюються нормативно-правовими актами.

З наявного у матеріалах справи свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.03.2010 року, виданого на ім`я, зокрема ОСОБА_2 (згідно свідоцтва, виданого 31.01.2013р. Скадовським районним управлінням РАЦС Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, змінила прізвище на ОСОБА_3 ), вбачається, що позивач є власником 1/2 частки магазину продовольчих та господарських товарів (місце розташування: АДРЕСА_1 ). Тобто належна позивачу частина магазину розташована на території Новомиколаївської сільради.

17.02.2020 року Головним управлінням ДПС у Херсонській обл., АРК та м. Севастополі винесено податкові повідомлення рішення (далі ППР) за №№0-2119, 0-2119, 0-2119, 0-2119, якими позивачу збільшено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за період з 2016р. по 2019р.

Враховуючи той факт, що суми вказаних ППР складені з урахуванням ставок податку, визначених спірними рішеннями відповідача за №№360, 38, 70, 191, 206, суд доходить висновку про те, що ці рішення для позивача є чинними, так як створюють станом на момент звернення до суду із даним позовом, для неї юридичні обов`язки по сплаті податків за встановленими ставками.

З наведеного вбачається, що позивачем не порушено строків звернення до суду, встановлених КАС України (у даному випадку ч. 3 ст. 264 КАС України).

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що подане відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині вимог щодо скасування рішень сільради за №№360, 38, 70, 191, 206, є необґрунтованим, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись приписами, ст. 264 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог щодо скасування рішень сільради за №№360, 38, 70, 191, 206, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Гомельчук