Справа № 360/1670/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

17 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1670/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання Карча В.М.,

представника відповідача Хорольського І.В. (довіреність від 15.06.2020),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 307945,46 грн,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової академії (м. Одеса) (далі позивач, Військова академія) до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Військової академії (м. Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 307945,46 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що на підставі наказу начальника Військової академії від 11.08.2017 № 406 та від 11.08.2017 № 48-РС відповідача призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії від 28.08.2017 № 183 відповідача призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 28.08.2017 зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами.

11.08.2017 між Міноборони України та відповідачем укладено контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант», згідно з яким відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

ОСОБА_1 звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання.

Наказом начальника Військової академії від 15.01.2020 № 2-РС солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання та розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України.

15.01.2020 відповідача виключено зі списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення.

Виходячи з довідки-розрахунку від 15.01.2020 № 1/55/24, складеної Військовою академією, загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Військовій академії, становить 307945,46 грн.

На даний час відповідач не здійснив добровільного переказу коштів на розрахунковий рахунок позивача в рахунок існуючої заборгованості, не повідомив командування Військової академії про можливі поважні обставини пропуску оплати, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 24.04.2020 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 26.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30.06.2020 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов (арк. спр. 50-51), в обґрунтування якого останній послався на таке. Позивачем в позовній заяві зазначено код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24983020, однак за вказаним в реєстрі не зареєстровано жодної юридичної особи.

Інформації відносно такої юридичної особи як «Військова академія (м. Одеса)» в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не мається.

Належного підтвердження повноважень позивача щодо звернення з цим позовом до суду від імені Міністерства Оборони України не надано та не підтверджено.

Наданий в якості доказу контракт не відповідає вимогам Закону та законодавству в цілому.

Так, контракт був укладений між Міністерством оборони України та солдатом ОСОБА_1 . В наданому контракті відсутні обов`язкові відомості щодо особи, з ким укладено контракт, а саме число, місяць та рік народження, домашня адреса, серія і номер паспорту, коли і ким виданий, ідентифікаційний номер тощо.

Відсутність зазначених обов`язкових відомостей в контракті унеможливлює ідентифікацію особи, яка уклала цей контракт, та виключає право звернення з вимогою на підставі саме цього контракту.

Термін дії зазначеного контракту - на період навчання. Який саме період навчання, в контракті не зазначено.

Позивачем заявлені позовні вимоги в розмірі 307945,46 грн, виходячи з довідки-розрахунку від 15.01.2020 № 1/55/24, складеної Військовою академією (м. Одеса).

Зазначена довідка не є належним розрахунком в зв`язку з тим, що не містить належного розрахунку, із чого складено грошове забезпечення в розмірі 301662,58 грн.

Позивачем зазначено, що контракт з солдатом ОСОБА_1 укладено 11.08.2017 і саме з 11.08.2017 він почав навчання, а в наданій довідці - розрахунку зазначена дата початку навчання 28.08.2017.

В наказі від 15.01.2020 № 2-РС начальника Військової академії (м. Одеса) зазначено, що курсант ОСОБА_1 звернувся із рапортом про розірвання контракту 05.11.2019 і самовільно залишив територію Військової академії (м. Одеса) 26.12.2019.

Таким чином, є всі підстави вважати надану довідку - розрахунок неналежним та суперечливим доказом по цій справі.

Надані в якості доказів по справі відомості, в тому числі копія контракту, накази про виключення із особового складу, довідка - розрахунок та інше не містять жодного доказу доведеності та ознайомлення ОСОБА_1 із їх змістом, в зв`язку із чим виключається доведеність цих обставин до ОСОБА_1 , та, нібито, умисне невиконання їх ОСОБА_1 .

Крім того, наданий в якості доказу контракт від 11.08.2017 взагалі не містить відомостей щодо припинення (п.9) та підстав припинення, в зв`язку із чим вважається чинним на теперішній час.

В зв`язку з ненаданням позивачем належних доказів ознайомлення ОСОБА_1 з відомостями щодо припинення дії контракту та виключення із особового складу навчального закладу вважається, що ці обставини не доведені особисто до ОСОБА_1 , в зв`язку із чим у нього не було законних підстав виконувати зазначені вимоги.

Тому відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

15.07.2020 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (арк. спр. 62-65), в обґрунтування якої останній послався на таке. Стосовно відсутності запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 по справі №420/3483/19, у відповідності до Закону України «Про державну таємницю» та наказу Служби безпеки України від 12.08.2005 №440 «Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю» відомості про Військову академію (м. Одеса) виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки містять державну таємницю.

Стосовно обґрунтування повноважень Військової академії на звернення до суду зазначив, що відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», та Статуту Військової академії (м. Одеса) академія входить до складу Збройних Сил України і підпорядкована Міністерству оборони України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Військова академія (м. Одеса) є суб`єктом владних повноважень на місцях в системі Збройних Сил України та уповноважена центральним органом виконавчої влади - Міністерством оборони України виконувати повноваження по відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах.

Стосовно належності контракту зазначив таке. Відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Згідно з п. 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять, зокрема військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах.

Відповідно до п. 19 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України контракт про навчання укладається з курсантами вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти на час їх навчання у цих навчальних закладах.

Згідно з п. 3.5 Наказу Міністерства оборони України від 25.04.2016 №216 «Про вдосконалення підготовки офіцерських кадрів тактичного рівня та сержантського (старшинського) складу у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів» за спеціальностями (спеціалізаціями) підготовки осіб офіцерського складу у ВВНЗ, які навчаються за схемою підготовки «курсант» із ступенем вищої освіти «бакалавр» із строком навчання 3,5 року з подальшою підготовкою із ступенем вищої освіти «магістр» із строком навчання 1,5 року.

Відповідно до п. 106 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України зарахування на навчання курсантів, слухачів курсів підготовки для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу здійснюється наказами начальників вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти.

Так, на підставі наказу начальника Військової академії від 11.08.2017 № 406 та на підставі наказу начальника Військової академії від 11.08.2017 № 48-РС ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії від 28.08.2017 № 183 відповідача зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. Відповідачем вищевказані накази не оскаржувалися.

Стосовно розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 позивач зазначив таке.

Згідно п. п. 3, 4 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Стосовно доведення доказів по справі до ОСОБА_1 позивач зазначив, що 05.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання. Про порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах відповідач був попереджений, що підтверджується його підписом.

Відповідно до абз. 2 п. 3.1. Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 № 490, відрахування курсантів та слухачів, що не мають офіцерських звань, здійснюється з другого і наступних курсів, крім випускного - начальником вищого військового навчального закладу з дозволу начальника, якому цей ВВНЗ підпорядкований.

Так, в процесі відрахування ОСОБА_1 26.12.2019 самовільно залишив територію Військової академії (м. Одеса).

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та відкрито кримінальне провадження № 0000058. Станом на сьогодні відповідача оголошено в розшук.

Звертаєм увагу суду, що Військовою академією порушено спір не про невиконання умов наказу, а про відшкодування витрат у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідач сам виявив бажання відрахуватися з Військової академії, про обов`язок відшкодовувати витрати був попереджений. При цьому самовільне залишення Військової академії не звільняє його від обов`язку, передбаченого законом.

Твердження представника відповідача, що накази та довідка-розрахунок не були доведені до ОСОБА_1 , не відповідають дійсності. Так, факт доведення наказу та довідки-розрахунку підтверджується моментом врученням позовної заяви з додатками відповідачу.

Окрім того, жодного обґрунтування стосовно обов`язковості вжиття заходів досудового врегулювання спору представником відповідача не надано.

Тому позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

30.07.2020 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (арк. спр. 77-78), в обґрунтування яких зазначено доводи, аналогічні викладеному у відзиві на позовну заяву. Крім того, щодо посилання позивача у відповіді на відзив внесення військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, відкрито кримінальне провадження та відповідача оголошено в розшук, представник відповідача зазначає, що позивач не надає жодного документального підтвердження цього факту, як і пояснення того, що курсант ОСОБА_2 , відповідно до відомостей що містяться в наказі від 15 01 2020 № 2-РС начальника Військової академії (м. Одеса), самовільно залишив територію Військової академії (м. Одеса) 26.12.2019 а в наданій відповіді на відзив позивач зазначає що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та відкрито кримінальне провадження та відповідача оголошено в розшук, тобто Військова академія порушує зазначене питання лише після спливу трьох місяців.

Тому відповідач вважає передчасним та незаконним звернення Військової академії з цим позовом до суду.

10.08.2020 від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення (арк. спр. 92-93), в яких останній зазначив, що відповідно до п. 15 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента від 10.12.2008 № 1153/2008 контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - контракт про навчання) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання).

Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», та Статуту Військової академії (м. Одеса) академія входить до складу Збройних Сил України і підпорядкована Міністерству оборони України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Військова академія (м. Одеса) є суб`єктом владних повноважень на місцях в системі Збройних Сил України та уповноважена центральним органом виконавчої влади - Міністерством оборони України, виконувати повноваження по відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах.

Відповідно до п. 2 Положення громадяни у добровільному порядку проходять військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах.

Згідно з п. 30 Положення контракт про навчання укладається з громадянами, які зараховані до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти для підготовки до проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу.

Так, на підставі наказу начальника Військової академії від 11.08.2017 № 406 та на підставі наказу начальника Військової академії від 11.08.2017 № 48-РС ОСОБА_1 зараховано до Військової академії та призначено на посаду курсанта.

Зазначення дати народження, серії та номеру паспорту не відноситься до істотних умов договору, а є лише додатковими відомостями про особу з якою укладається контракт, тому твердження представника відповідача про відсутність права звернення з вказаними вимогами не відповідають дійсності та не можуть братися судом до уваги.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Так, ОСОБА_1 погодився проходити військову службу (навчання) у Військовій академії (м. Одеса) на визначених контрактом умовах, скріпивши свою згоду підписом. При цьому контракт та накази про зарахування до Військової академії, про постановку на всі види забезпечення ОСОБА_1 не оскаржувалися.

Відповідно до п. 19 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України контракт про навчання укладається з курсантами вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти на час їх навчання у цих навчальних закладах.

Згідно з п. 3.5 Наказу Міністерства оборони України від 25.04.2016 № 216 «Про вдосконалення підготовки офіцерських кадрів тактичного рівня та сержантського (старшинського) складу у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів» за спеціальностями (спеціалізаціями) підготовки осіб офіцерського складу у ВВНЗ, які навчаються за схемою підготовки «курсант» із ступенем вищої освіти «бакалавр» із строком навчання 3,5 року з подальшою підготовкою із ступенем вищої освіти «магістр» із строком навчання 1,5 року.

Згідно п. п. 3, 4 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Так, у довідці-розрахунку зазначена дата 28.08.2017, оскільки з 28.08.2017 відповідача було поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами та встановлено посадовий оклад у розмірі 530 грн відповідно до наказу Начальника Військової академії від 28.08.2017 № 183.

Твердження представника відповідача, що контракт не містить відомостей про припинення не відповідає дійсності. Так, у п. 9 контракту, зазначено, що його чинність припинено 15.01.2020 відповідно до наказу Начальника Військової академії від 15.01.2020 №2-РС.

Твердження представника відповідача про відсутність підстав виконувати вимоги закону не можуть братися судом до уваги, оскільки відповідач сам виявив бажання відрахуватися з Військової академії, звернувшись до командування Військової академії з відповідним рапортом. Про обов`язок відшкодовувати витрати ОСОБА_1 був попереджений, а самовільне залишення Військової академії не звільняє відповідача від обов`язку, передбаченого законом.

Оскільки відповідач в процесі відрахування 26.12.2019 самовільно залишив територію Військової академії (м. Одеса), у позивача об`єктивно була відсутня можливість довести накази до ОСОБА_1 . Так, факт доведення наказу та довідки-розрахунку підтверджується моментом врученням позовної заяви з додатками відповідачу.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі (арк. спр. 101).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника Військової академії від 20 липня 2017 року № 351 «Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2017 році» та наказу начальника Військової академії від 11 серпня 2017 року №406 «Про внесення змін до наказу начальника академії від 20 липня 2017 року №351» зараховано з 11 серпня 2017 року на перший курс навчання Військової академії (м. Одеса), з яким 11 серпня 2017 року укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу на строк до присвоєння первинного військового звання лейтенант, з 11 серпня 2017 року призначено на посаду курсант: ОСОБА_1 (арк. спр. 7-8).

Наказом начальника Військової академії від 28.08.2017 № 183 військовослужбовця служби за контрактом солдата ОСОБА_1 , який прибув з Луганського обласного військового комісаріату, зарахованого на навчання до Військової академії (м. Одеса) наказом начальника академії від 20 липня 2017 року № 351 Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2017 році та наказом начальника академії від 11 серпня 2017 року № 406 Про внесення змін та доповнень до наказу начальника Військової академії від 20 липня 2017 року № 351, призначеного на посаду курсанта 1 курсу навчання факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення наказом начальника академії (по особовому складу) від 11 серпня 2017 року № 48-РС, з 28 серпня 2017 року поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами, встановлено посадовий оклад у розмірі 530 грн (арк. спр. 9).

11.08.2017 між Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії генерал-майора Гуляки О.В. та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідно до якого відповідач, зокрема, зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та добровільно відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (арк. спр. 16-17).

05.11.2019 ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів третього курсу навчання 375 навчальної групи з навчання у Військовій академії м. Одеса у зв`язку із небажанням продовжувати навчання, з зазначенням того, що про порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах попереджений (арк. спр. 13).

Наказом начальника Військової академії від 15.01.2020 № 2-РС солдата ОСОБА_1 , курсанта 375 навчальної групи третього навчального курсу факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення Військової академії (м. Одеса) спеціальності підготовки Автомобільний транспорт спеціалізації Автомобілі та автомобільне господарство, 15 січня 2020 року відраховано з числа курсантів Військової академії (м. Одеса) у зв`язку з розірванням контракту військовослужбовцем через небажання продовжувати навчання. 15 січня 2020 року розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з солдатом ОСОБА_1 у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Відповідно до частини другої статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу солдату ОСОБА_1 , призупинено військову службу з 15 січня 2020 року. Також в наказі зазначено, що ОСОБА_1 самовільно залишив територію Військової академії (м. Одеса) 26 грудня 2019 року. Чинність контракту припиняється 15.01.2020 (арк. спр. 10).

Наказом начальника Військової академії від 15.01.2020 № 9 курсанта 375 навчальної групи третього навчального курсу факультету підготовки спеціалістів матеріально-технічного забезпечення Військової академії (м. Одеса) спеціальності підготовки Автомобільний транспорт спеціалізації Автомобілі та автомобільне господарство, солдата ОСОБА_1 , який самовільно залишив Військову академію (м. Одеса) 26 грудня 2019 року, відрахованого 15 січня 2020 року з навчання у Військовій академії відповідно до абзацу третього пункту 3.1, абзацу восьмого пункту 3.2 та пункту 3.9 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 14 грудня 1997 року №490 у зв`язку з розірванням контракту військовослужбовцем через небажання продовжувати навчання наказом начальника Військової академії від 15 січня 2020 року № 2-РС, призупинено строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні та знято зі всіх видів забезпечення за курсантськими нормами з 15 січня 2020 року. Грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік не отримав. Матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік не отримав. Щорічну основну відпуску за 2020 рік не використав. Зобов`язано солдата ОСОБА_1 відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса) з 28 серпня 2017 року по 15 січня 2020 року в сумі 307945,46 грн (арк. спр. 11).

15.01.2020 Військовою академією було складено довідку-розрахунок № 1/55/24 витрат пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Військовій академії (арк. спр. 12).

Відповідно до вказаної довідки-розрахунку від 15.01.2020 № 1/55/24 витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Військовій академії з 28.08.2017 по 15.01.2020 складають 307945,46 грн, з яких: грошове забезпечення 301662,58 грн; продовольче забезпечення 3857,52 грн; речове забезпечення 0,00 грн, медичне забезпечення - 0,00 грн; спожиті комунальні послуги та енергоносії 2425,36 грн, оплата транспортних послуг 0,00 грн (арк. спр. 12, 70, 95 зв., 96).

У зв`язку з відмовою відповідача у добровільному порядку відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З врахування позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульований Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII).

Частиною шостою статті 2 Закону № 2232-XII визначено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

За правилами частини третьої та п`ятої статті 25 Закону № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.

Згідно з частиною 10 статті 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. N 964 (далі Порядок № 964)

Пунктами 3, 4 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.

Відповідно до п. 2.1 Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з п.п. 2.1.1 п. 2.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.

Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до п. п. 2.1.2 п. 2.1 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Згідно з п. п. 2.1.3 п. 2.1 Порядку витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях (п.п. 2.1.4 п. 2.1 Порядку).

Витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо) (п.п. 2.1.5 п. 2.1 Порядку).

Відповідно до п. п. 2.1.6 п. 2.1 Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

Згідно з п. 2.2, п. 2.3 Порядку після закінчення навчального року у наказі начальника ВНЗ про переведення курсантів на наступний курс навчання проти прізвища кожного курсанта проставляється загальна сума його утримання за цей рік відповідно до розрахунків, визначених пунктом 2.1 Порядку (964-2006-п) розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Щорічні витяги з цих наказів долучаються до особової справи випускника ВНЗ.

У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу курсант ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Як було встановлено судом, утримання відповідача у Військовій академії здійснювалось шляхом здійснення грошового, продовольчого забезпечення та за спожиті комунальні послуги та енергоносії.

З 15.01.2020 ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення за курсантськими нормами.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно з довідкою-розрахунку витрати на утримання відповідача за період з 28.08.2017 по 15.01.2020 становлять: пов`язані з грошовим забезпеченням 301662,58 грн, з продовольчим забезпеченням 3857,52 грн, спожиті комунальні послуги та енергоносії 2425,36 грн. Загальна сума витрат на утримання відповідача становить 307945,46 грн.

Таким чином, сума боргу, яку відповідачу необхідно відшкодувати, складає 307945,46 грн.

Відповідно до п. 2.3 Порядку період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Доказів добровільного відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, суду не надано.

Пунктами 7-8 Порядку № 964 передбачено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду Державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються в Військовій академії, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Станом на час розгляду справи, відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Щодо посилання відповідача на відсутність запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Військової академії (м. Одеса), суд зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 по справі №420/3483/19 зобов`язати Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6 ) скасувати записи № 0011060 внесений 31.08.2005 року державним реєстратором, та № 0029026 внесений 23.08.2007 року державним реєстратором.

Посилання відповідача на відсутність повноважень позивача щодо звернення з даним позовом до суду від імені Міністерства Оборони України судом відхиляються з огляду на таке.

Як зазначалося судом раніше, положеннями статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Відтак, Військова академія (м. Одеса) входить до складу Збройних Сил України і підпорядкована Міністерству оборони України.

Також судом відхиляться доводи відповідача про те, що контракт не відповідає вимогам Закону, оскільки, як встановлено судом, умови контракту ОСОБА_1 в судовому порядку не оскаржувалися, а перевірка правомочності вказаного контракту не є спірним питанням у даній справі.

Посилання відповідача на те, що довідка-розрахунок від 15.01.2020 № 1/55/24 не є належним розрахунком, так як не містить належного розрахунку, із чого складено грошове забезпечення в розмірі 301662,58 грн, судом відхиляється, оскільки позивачем на спростування вказаних доводів відповідача надано суду довідку-розрахунок, видану на солдата ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , згідно з якою зарплата ОСОБА_1 за 2017 2019 роки (помісячно) склала 301662,58 грн (арк. спр. 95).

Також судом відхиляються доводи відповідача про те, що довідка-розрахунок є неналежним та суперечливим доказом по справі, оскільки вона складена за період з 28.08.2017 по 15.01.2020, хоча контракт з відповідачем укладено 11.08.2017, та 05.11.2019 ОСОБА_1 звернувся із рапортом про розірвання контракту і самовільно залишив територію Військової академії (м. Одеса) 26.12.2019, з огляду на таке.

Пунктом 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах визначено, що період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

Як встановлено судом, наказом начальника Військової академії від 28.08.2017 № 183 відповідача поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами та встановлено посадовий оклад у розмірі 530 грн з 28 серпня 2017 року (арк. спр. 9).

Наказом начальника Військової академії від 15.01.2020 № 2-РС відповідача відраховано з числа курсантів Військової академії (м. Одеса) з 15 січня 2020 року, контракт розірвано також з 15 січня 2020 року (арк. спр. 10).

Відтак, період з 28.08.2017 по 15.01.2020, вказаний в довідці-розрахунку є правильним.

Окрім того, суд зауважує, що вказана довідка-розрахунок відповідачем не оскаржувалася, а перевірка правомірності її складання не є спірним питанням у даній справі.

Також суд вважає незмістовними доводи відповідача про відсутність доказів ознайомлення ОСОБА_1 з відомостями щодо припинення дії контракту та виключення із особового складу навчального закладу, оскільки судом встановлено, що згідно з листом Військової частини НОМЕР_2 від 07.04.2020 № 2275/УАР ОСОБА_1 25.12.2019 самовільно залишив військову частину та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час (арк. спр. 97). Окрім того, як зазначалося судом, умови контракту ОСОБА_1 в судовому порядку не оскаржувалися, а перевірка правомочності вказаного контракту не є спірним питанням у даній справі.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, які слід задовольнити.

За приписами статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 307945,46 грн задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Військової академії (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 10, ) витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі, у розмірі 307945,46 грн (триста сім тисяч дев`ятсот сорок п`ять грн 46 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 19 серпня 2020 року.

Суддя І.О. Свергун