Справа № 441/2085/19
Суддя: Яворська Н. І.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

441/2085/19 2-а/441/14/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

за участі секретаря - Цап І.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Городоцького районного суду Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАП Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

20.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серія ДПО № 560778 від 18 листопада 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн, закривши провадження у справі.

Вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови він 18.11.2019 проїжджаючи на перехресті доріг Самбір-Львів на автодорозі Львів-Шегині о 16 годині 10 хвилин перетнув суцільну лінію, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР.

Вважає, що поліцейський склав постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, не правомірно, проігноровано поліцейським пояснення які він давав, порушено вимоги ст.268 КУпАП.

22.11.2019 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження.

22.03.2020 Управління патрульної поліції у Львівській області направили суду копії постанови, Рапорт та пояснення працівників поліції, в яких стверджують про перетин суцільної лінії водієм Стефанишиним В.Я.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем було винесено оскаржувану постанову, копію якої вручено ОСОБА_1 .

В судове засідання представник відповідача управління патрульної поліції у Львівській області, не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с.33-36,42).

Як зазначено в ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав пославшись на обставини викладені в позовній заяві, крім того не заперечив, що в районі зупинки його працівниками поліції на автодорозі є суцільна лінія та додав, оскільки попереду рухався автомобіль зі швидкістю 30 км/год. він мав намір його об`їхати з огляду на те, що такий об`їзд дозволяється ПДР не зважаючи на суцільну лінію, однак обгін не здійснив через рух зустрічного транспорту.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 6 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію," під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 18.11.2019 винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП, яку позивач оскаржив. (а.с.34)

Зі змісту постанови вбачається, що 18.11.2019 о 16 год. 10 хв. на автодорозі Львів-Шегині 11 км 300 м позивач керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія» перетнувши її, чим порушив п.п.8.5.1 ПДР України.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п.п.8.5.1 ПДР, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, заперечуючи факт вчинення ним правопорушення, посилається на те, що постанова винесена незаконно за відсутністю належних доказів на підтвердження його винуватості, не відібрано покази у водія яких рухався попереду з невеликою швидкістю.

З приводу тверджень позивача щодо відсутності доказів вчинення ним правопорушення, то слід вказати наступне.

Нормою частини 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Зокрема, за змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Встановлено, що порушення позивачем ПДР, зафіксований в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху з урахуванням рапорту та пояснення працівника поліції.

Суд вважає їх належним та допустимим доказом у даній справі.

З метою встановлення всіх обставин справи та дослідження зібраних доказів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, судом досліджено всі матеріали справи та пояснення позивача, згідно яких він визнав наявність суцільної лінії на автодорозі Львів-Шегині 11 км 300 м в районі повороту з автодороги на Самбір, та те, що в ході руху включив поворот про обгін автомобіля, який рухався попереду з малою швидкістю, але не встиг закінчити маневр обгону через зустрічний транспорт тому повернувся на свою полосу, після був замічений патрульною поліцією та зупинений ними.

Таким чином, позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, та не спростовано записи в постанові.

Вказані обставини та надані в їх підтвердження докази свідчать про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу оскарженою постановою.

Санкцією ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу розміром п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.

Саме такий штраф працівник поліції наклав на позивача, встановивши, що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Підстави для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.38,247,283-285 КУпАП України, 242-246, 250, 286 КАС України суд,-

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ВАП Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ВАП УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення складено 20 серпня 2020 року.

Суддя Н. І. Яворська