Справа № 500/1516/20
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1516/20

18 серпня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (далі - ВАТ "ТО "Текстерно"), в якій просить: зобов`язати призначити пенсію відповідно до п.6 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.02.2020 року позивач звернувся із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом №1900-0321-9/3946 від 31.03.2020 року відмовило в призначенні пенсії, так як відсутній достатній спеціальний стаж, посилаючись на довідку ВАТ "ТО "Текстерно" №04/161 від 10.06.2019 року. Однак відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, не включивши у пільговий стаж періоди навчання, перебування у декретній відпустці та у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Беручи до уваги те, що необхідний пільговий стаж підтверджується відомостями трудової книжки, позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду 21.07.2020 року відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до довідки №04/161 від 10.06.2019 року, виданої ВАТ "ТО "Текстерно" за період з 19.07.1982 року по 06.08.2001 року, спеціальний стаж роботи позивача становить 8 років 2 місяці 6 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п.6 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.08.2020 року допущено заміну відповідача Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Розглянувши у відповідності до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 19.07.1982 року, у період з 01.09.1979 року по 16.07.1982 року навчалася в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя за професією прядильниці 5-го розряду, про що свідчать і відомості диплома НОМЕР_2 від 17.07.1982 року (а.с.6), та у період з 19.07.1982 року по 06.08.2001 року працювала на посаді прядильниці 5-го розряду прядильного цеху №3 ВАТ "ТО "Текстерно" (а.с.5).

За час роботи у ВАТ "ТО "Текстерно" у позивача народився ІНФОРМАЦІЯ_2 син відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 10.04.1990 року (а.с.8), а ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_4 від 27.08.1992 року (а.с.7).

З довідки №04/161 від 10.06.2019 року, виданої ВАТ "ТО "Текстерно", про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записі у ній слідує, що за період з 19.07.1982 року по 06.08.2001 року, спеціальний стаж роботи позивача становить 8 років 2 місяці 6 днів (а.с.13).

Позивач 20.02.2020 року звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом №1900-0321-9/3946 від 31.03.2020 року повідомило про відмову в призначенні пенсії, так як відсутній достатній спеціальний стаж, посилаючись на довідку ВАТ "ТО "Текстерно" №04/161 від 10.06.2019 року (а.с.11-12).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

У п.1 ч.1ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В силі приписів п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

Аналогічні положення містяться в п."є" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Професія "прядильники" внесена до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Водночас, п."д" і "ж" ч.3 вказаної статті передбачено, що до стажу роботи зараховується також:

навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (ч.6 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

У ч.2 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637), у відповідності п.1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі №233/2084/17, від 31.032020 року у справі №678/65/17.

З матеріалів справи убачається, що стаж роботи ОСОБА_1 за професією прядильниця в період з 19.07.1982 року по 06.08.2001 року підтверджено трудовою книжкою НОМЕР_1 від 19.07.1982 року та довідкою ВАТ "ТО "Текстерно" №04/161 від 10.06.2019 року.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №04/161, виданою 10.06.2019 року ВАТ "ТО "Текстерно", стверджується, що сумарна тривалість стажу роботи позивача на посаді прядильниця повний робочий день за період з 19.07.1982 року по 06.08.2001 року становить 8 років 2 місяці 6 днів.

Відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, відповідач послався на довідку ВАТ "ТО "Текстерно" №04/161 від 10.06.2019 року, в якій зазначено, що позивач не має необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, органом, який наділений правом визначати наявність стажу для призначення відповідної пенсії, є органи Пенсійного фонду України, а не ВАТ "ТО "Текстерно".

При цьому, за час роботи у ВАТ "ТО "Текстерно" у позивача народився ІНФОРМАЦІЯ_2 син відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 10.04.1990 року, а 19.08.1992 року - донька згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_4 від 27.08.1992 року.

За змістом ст.181 Кодексу законів про працю України, що узгоджується з положеннями ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.

Отже, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Таким чином, час зазначених відпусток в повному обсязі зараховується до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, а також до загального стажу роботи. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі №607/6447/17-а, від 19.02.2020 року у справі №607/19152/15-а.

Серед іншого, роботі позивача ВАТ "ТО "Текстерно" передувало у період з 01.09.1979 року по 16.07.1982 року навчання в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя за професією прядильниці 5-го розряду, про що свідчать записи у трудовій книжці НОМЕР_1 від 19.07.1982 року і відомості диплома НОМЕР_2 від 17.07.1982 року.

Приписами п.109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590, передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також згідно п."з" навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д. ) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації;

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по віку та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що працевлаштування за професією особою після завершення навчання надає право для зарахування такого періоду навчання у професійно-технічних училищах до пільгового стажу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що період роботи, включаючи перебування у декретній відпустці та у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у ВАТ "ТО "Текстерно" з 19.07.1982 року по 06.08.2001 року та період навчання в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя з 01.09.1979 року по 16.07.1982 року підлягають зарахуванню до спеціального стажу роботи позивача згідно з п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як передбачено ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, досягнення на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачем віку 55 років, наявність достатнього спеціального стажу, понад 20 років, суд вважає за необхідне визнати протиправною, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом №1900-0321-9/3946 від 31.03.2020 року в призначенні пенсії, та, враховуючи повноваження суду при вирішенні справи визначені у ч.3 ст.245 КАС України, зобов`язати відповідача призначити таку з 20.02.2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. згідно квитанції №ПН2173190 від 01.07.2020 року (а.с.17) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", викладену у листі №1900-0321-9/3946 від 31.03.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період навчання в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя з 01.09.1979 року по 16.07.1982 року та період роботи в відкритому акціонерному товаристві "Тернопільське об`єднання "Текстерно" з 19.07.1982 року по 06.08.2001 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.02.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 40 (сорок) копійок, сплачений згідно квитанції №ПН2173190 від 01.07.2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, майдан Волі, будинок 3, ).

Третя особа: відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (46010, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Текстильна, будинок 18, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 серпня 2020 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.