Справа № 200/3650/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 р. Справа№200/3650/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши у порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Київа Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Банк Форвард" про визнання протиправною та скасування постанови, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі -- позивачка,) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни (далі -- відповідачка, приватний виконавець, Павелків Т. Л.) згідно тексту позовної заяви просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київа Павелків Т. Л. від 06.12.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60814871 відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса № 6620, виданого 01.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 19 282,13 грн.

В обґрунтування адміністративного позову позивачка вказала, що відповідачкою протиправно відкрито виконавче провадження, оскільки місце, де зареєстрована позивачка, не відповідає виконавчому окруґу приватного виконавця Павелків Т. Л.

Ухвалою суду від 08.04.2020 адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду позивачкою надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви позивачка зазначила, що оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження не отримувала. Про факт наявності такої дізналась 05.02.2020, коли намагалась розрахуватись карткою АТ КБ «Приват Банк» у магазині.

07 лютого 2020 року позивачка звернулась до приватного виконавця із вимогою надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідь приватним виконавцем надіслана лише 27.02.2020, що підтверджується копією супровідного листа. Водночас позивачка отримала вказану відповідь лише 06.03.2020.

Поряд із цим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 з 12.03.2020 на території України запроваджено карантин, а відповідно п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України строки звернення до суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже позивачка, вважаючи викладені обставини поважними, просить поновити строк звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №200/3650/20-а та призначено до розгляду за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача АТ «Банк Форвард». Питання поновлення строку звернення до суду вирішено залишити відкритим до вирішення справи судом.

З метою об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, судом витребувано у приватного виконавця Павелків Т. Л. копії матеріалів виконавчого провадження № 60814871.

18 серпня 2020 року судом отримано відзив приватного виконавця Павелків Т. Л., де висловлено прохання у позові відмовити, з нижчевикладених підстав.

Виконавче провадження № 60814871 відкрито за заявою стягувача - АТ «Банк Форвард» із дотриманням правил територіальності, оскільки стягувачем до заяви про примусове стягнення додано довідку, де зазначено про наявність у ОСОБА_1 рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий в АТ «Банк Форвард».

У свою чергу, гроші, у тому числі у безготівковій формі є майном, а їхнім місцезнаходженням вважається місцезнаходження фінансової установи, у якій відкрито відповідний рахунок боржника.

Таким чином, виконавче провадження відкрито за місцезнаходженням майна боржника.

Крім того, відповідачем подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду, яка мотивована тим, що приватним виконавцем вчинено усі передбачені законом дії щодо належного повідомлення позивачки про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 390. Також про факт обізнаності із наявністю вказаної постанови позивачкою свідчить заява ОСОБА_1 від 07.02.2020 про зняття арешту з коштів. Отже, зазначає відповідачка, позовна заява до суду мала бути подана не пізніше 17.02.2020, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Сторони та третя особа до судового засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про час та дату розгляду справи.

Згідно вимог ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Ухвала суду від 08.08.2020 направлена сторонам у справі та третій особі рекомендованою поштовою кореспонденцією та на електронні адреси позивачки, відповідачки та третьої особи.

Частиною 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Враховуючи приписи ст. ст. 124, 194, 205 та 268 КАС України, суд вважає, що неприбуття сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження.

Щодо заявленого клопотання про поновлення строку.

Стаття 287 КАС України.

2. Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

Позивачка стверджує, що оскаржувана постанова їй не надсилалась. Про факт її наявності позивачка дізналась із відповіді приватного виконавця, яку отримано 06.03.2020.

Поряд із цим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11.03.2020 № 211 з 12.03.2020 на території України установлено карантин.

Позивачка вважала, що карантин закінчився 03.04.2020, а тому звернулась із даним позовом до суду.

Отже, вважає позивачка, строк пропущено з поважних причин.

З даного приводу суд зазначає таке.

Стаття 28. Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

1. Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідачка стверджує про факт направлення позивачці спірної постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується поштовим відправленням № 390.

У підтвердження надано реєстр вихідної кореспонденції.

Суд звертає увагу, що належними доказами направлення позивачці спірної у справі постанови є відповідний реєстр, окрім цього згідно вимог вказаної статті, зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення або конверт такого відправлення та фіскальний чек, однак таких доказів відповідачкою не надано.

Звідси, наявність реєстру вихідної кореспонденції не є достатнім доказом для встановлення факту належного направлення позивачці спірної постанови.

Аналогічне викладено у постанові Верховного Суду від 06.09.2019 справа № 128/4752/15-а.

Посилання відповідачки на факт обізнаності із наявністю постанови про відкриття виконавчого провадження не спростовує факту не отримання позивачкою такої постанови. Крім того, із заяви позивачки від 07.02.2020 вбачається обізнаність із накладенням арешту, а не із відкриттям виконавчого провадження також висловлено прохання надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, виходячи із правозастосування передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, суд констатує, що відповідачкою не доведено стверджувану нею дату отримання позивачкою спірної постанови.

А тому, суд дійшов висновку, що датою отримання оспорюваної постанови є 06.03.2020.

Поряд із цим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11.03.2020 № 211 з 12.03.2020 на території України установлено карантин.

Розділ VI «Перехідні положення» КАС України доповнено пунктом 3 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020, а саме.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Отже, з урахуванням викладеного, підстав констатувати пропуск ОСОБА_1 строку звернення у суду немає, а тому клопотання відповідачки про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини встановлені судом у справі такі.

ОСОБА_1 , є громадянкою України паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Павелків (Вольф) Т. Л (місцезнаходження: 01135, м. Київ, вулиця Златоустівська, 55 ) є приватним виконавцем у виконавчому окрузі м. Київа, про що свідчать відомості з Єдиного реєстру приватних виконавців України. (доступно за посиланням erpv.minjust.gov.ua)

01 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є. В. вчинено виконавчий напис (реєстровий номер 6620) про звернення стягнення з гр. ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором від 09.04.2013 № 105536210, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Банк Форвард». Загальна сума, що підлягає стягненню складає 18 432,13 грн.

АТ «Банк Форвард» звернулось до відповідачки із заявою про примусове виконання рішення від 27.11.2019 вих.№ 1/1/1-1259/118 про відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника з виконання виконавчого напису нотаріуса від 01.11.2019 № 6620 у розмірі 19 282,13 грн.

06 грудня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60814871 за виконавчим написом нотаріуса від 01.11.2019 № 6620, якою постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 19 282,13 грн. та виконавчий збір у розмірі 1 593,70 грн.

У вказаній заяві про примусове виконання рішення та постанові про відкриття виконавчого провадження адресою боржника є: АДРЕСА_1 .

Також приватним виконавцем винесено постанови від 06.12.2019 ВП № 60814871: про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження у розмірі 23 210,34 грн.

У матеріалах виконавчого провадження № 60814871 також наявна довідка, що підписана представником стягувача за довіреністю Шилко Р. В. адресована приватному виконавцю Виконавчого округу місто Київ Вольф Т. Л., за змістом якої АТ «Банк Форвард» підтверджує, що у клієнта - ОСОБА_1 є рахунок у валюті гривня № НОМЕР_1 UAH, відкритий в АТ «Банк Форвард», який розташований: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, індекс 01032.

Довідкою ДП «Мирноградвугілля» ВП «Шахта Капітальна» від 27.05.2020 № 5 підтверджується, що ОСОБА_1 отримує аліменти з робітника ОСОБА_3 . Аліменти утримувались згідно його заяви у розмірі 15 % з 01.06.2019 по 30.11.2019. Аліменти перераховувались у Приватбанк на ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , к/р НОМЕР_4 .

Довідкою АТ «КБ «Приватбанк» від 28.02.2020 № 20.1.0.0.0/7-20221/6454 за результатами звернення позивачки підтверджено факт накладення арешту на її рахунки за постановою державного виконавця у виконавчому провадженні № 6081487 у межах суми стягнення 23 210,34 грн.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до ч. 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VIII).

Абзацом другим частини першої статті 19 Закону № 1404-VIII встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною першою статті 25 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною другою статті 25 Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII) приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (частина шоста статті 25 Закону № 1403-VIII).

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Місце виконання рішення згідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5 визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон № 1404-VIII визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1404-VIII виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Частиною першою статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (частина перша статті 179 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 3.1 ст.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (у формі грошових знаків) або у безготівковій формі (у формі записів на рахунках у банках).

Згідно із частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, що затверджена Постановою Правління Національного банку України 12 листопада 2003 року № 492:

- вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, які передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору. До вкладних (депозитних) рахунків також належать пенсійні депозитні рахунки, що відкриваються фізичним особам відповідно до Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" для накопичення заощаджень на виплату пенсії;

- поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України;

- рахунок умовного зберігання (ескроу) - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зарахування на рахунок коштів та перерахування їх / видачі коштів готівкою у випадках, передбачених законодавством України, особі (особам), зазначеній (зазначеним) клієнтом (бенефіціару або бенефіціарам), або повернення таких коштів клієнту за настання підстав, передбачених договором.

Таким чином, будь-який рахунок відкривається для зберігання коштів та/або здійснення розрахунків, зарахування коштів на рахунок.

Водночас, наявність у позивачки певного рахунку, відкритого у фінансовій установі, ще не свідчить про обов`язкову наявність на такому рахунку грошових коштів, позаяк майном у розумінні законодавства є саме належні особі грошові кошти, а не сам рахунок. Відтак, наявність рахунку в банку чи іншій фінансовій установі може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження їх рахунків лише за умови підтвердженої наявності власних грошових коштів боржника на такому рахунку. Наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

При цьому, майном на яке можне бути звернено стягнення є, зокрема, кошти, а не рахунки у банку.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач просив відкрити виконавче провадження за місцем знаходження майна (грошових коштів) на рахунку № НОМЕР_1 UAH, відкритого в АТ «Банк «Форвард», який розташований у м. Київі, на підтвердження наявності такого рахунку представником стягувача подана відповідна довідка. Саме ця обставина слугувала підставою для відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження, у межах якого була прийнята спірна постанова.

Однак, суд, оглядаючи вказану довідку встановив, що така складена та підписана представником стягувача за довіреністю Шилко Р. В., тобто не власне АТ «Банк «Форвард». Крім того, не зазначено дату складення такої.

Вказана довідка, як і матеріали ВП № 60814871 жодним чином не підтверджує, що у боржника дійсно були наявні кошти на банківському рахунку, що відкритий у банку, який знаходиться у місті Київі.

Окрім того, вбачається, що рахунок № НОМЕР_1 UAH відкрито за заявою позивачки № 105536210 від 09.04.2013 (кредитний договір від 09.04.2013 № 105536210) у ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард».

Саме заборгованість за вказаним договором є предметом стягнення у спірному ВП № 60814871, а відповідно п. 3 вказаної вище заяви про приєднання, позивачка зобов`язана сплачувати банку комісійні, погасити кредит, інші платежі у безспірному порядку. Тобто, думка суду полягає у тому, що якби на вказаному рахунку були грошові кошти АТ «Банк Форвард» списав би їх у безспірному порядку.

Оскільки таких коштів немає, стягувач звернувся до приватного виконавця.

Також у контексті встановленого факту відсутності дати на довідці про наявність рахунку, суд встановив, що у переліку додатків до заяви про примусове виконання рішення від 27.11.2019 вих. № 1/1/1-1259/118 рахується: квитанція про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису та довіреність представника стягувача.

Довідка про наявність рахунку у цьому переліку відсутня.

Отже, підстав вважати, що станом на момент відкриття виконавчого провадження у відповідачки були докази наявності місце знаходження майна позивачки, що відповідає її територіальному округу у суду немає.

Достатні й належні докази цього у матеріалах справи - відсутні. Як вже зазначалось на відповідній довідці дата її складення не вказана.

Верховним Судом у постанові від 03.07.2020 справа № 824/264/2018 констатовано, що постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню, так як місцезнаходження майна боржника на території виконавчого округу м. Києва на момент відкриття виконавчих проваджень лише припускалося приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Каращук К. Л., оскільки достовірні дані про те, що у ОСОБА_1 дійсно відкритий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк» або наявне інше майно на території виконавчого округу м. Києва, були відсутні.

У цій же постанові зазначено: «Тому, наявність у ОСОБА_1 банківського рахунку (в тому числі, розрахункового рахунку) передбачає наявність у боржника майнових прав на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку та, відповідно, у нього майна в розумінні Глави 13 ЦК України.»

Звідси майном є грошові кошти, а не власне рахунок та відповідно майнові права, які є об`єктом речового права, виникають щодо грошових коштів на рахунку, а не щодо власне рахунку.

Отже, суд дійшов висновку, що така довідка не є належним доказом у справі у цілях підтвердження наявності майна боржника у територіальному окрузі приватного виконавця Павелків (Вольф) Т. Л. станом на момент відкриття виконавчого провадження.

При постановленні вказаних висновків судом узято до уваги правову позицію Першого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 справа № 200/5395/20-а.

Додатково потрібно зазначити, що фактично виконавче провадження відповідачкою відкрито за місцезнаходженням стягувача, яким є Банк, оскільки зазначена у заяві про відкриття адреса знаходження рахунку боржника є юридичною адресою, за якою зареєстрований та розташований Банк, що суперечить принципу, який закладений у ст.24 Закону №1404-VIII щодо відкриття виконавчого провадження за місцем проживання, перебування, знаходження боржника або його майна. Відкриття провадження за місцезнаходженням стягувача у такій ситуації чинним законодавством не передбачено. Фактично Банк, зазначаючи про відкриття рахунку боржника за своєю юридичною адресою, штучно створює підстави для відкриття виконавчого провадження за своїм місцезнаходженням, а не за місцем проживання чи знаходження майна боржника.

Відтак, відповідачка порушила правила територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки, знаючи місце проживання позивача (боржника), що не належить до її виконавчого округу, прийняла виконавчий документ з іншого виконавчого округу.

Крім того, у п. 38 постанови Верховного Суду від 30.04.2020 справа № 580/3311/19 зазначено: «Посилання Виконавця на практику Верховного Суду, викладену у постановах від 10 вересня 2018 року у справі №905/3542/15 та від 01 серпня 2019 року у справі №910/13508/15 є необґрунтованими, оскільки ухвалені за інших фактичних обставин. У вказаних справах у боржника, на відміну від ОСОБА_1, дійсно були наявні кошти на банківських рахунках, що відкриті у банку, який знаходиться у місті Києві.»

Отже, суд погоджується із доводами позивачки про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження № 60814871 від 06.12.2019, з огляду на порушення відповідачем приписів ст. 24 Закону № 1404-VIII.

Звідси, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що належить задовольнити у спосіб визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Павелків Т. Л. про відкриття виконавчого провадження № 60814871 від 06.12.2019.

Судові витрати, здійсненні позивачкою підлягають стягненню на її користь з відповідача (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Поправки, 6, оф. 15), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство "Банк Форвард" (, місцезнаходження: м. Київ, Голосіївський р-н, вул. Саксаганського, буд. 105) про визнання протиправною та скасування постанови про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київа Павелків Т. Л. від 06.12.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60814871 відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса № 6620, виданого 01.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 19 282,13 грн.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Поправки, 6, оф. 15) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) грн.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядку, встановленому ч. 6 ст. 287 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 18 серпня 2020 року.

Суддя І.В. Буряк