Справа № 2а-21/2010
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року

м. Київ

справа №2а-21/2010

адміністративне провадження №К/9901/42369/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Берназюка Я.О., Желєзного І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Любашівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28.02.2017р. (судді - Гайворонський С.П., Сегеда С.М., Кононенко Н.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ананьївському районі Одеської області про визнання незаконними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив (з урахуванням уточнень позовних вимог а.с. 43 - 45):

визнати дії та бездіяльність відповідача щодо неправильного застосування ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при призначенні йому пенсії, як ліквідатору І категорії, інваліду І групи, незаконними та такими, що порушують його права і свободи;

зобов`язати відповідача провести з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. і в подальшому перерахунок призначеної йому пенсії, як ліквідатору І категорії, інваліду І групи, встановивши основну щомісячну пенсію в розмірі 10 мінімальних розмірів державної пенсії за віком та додаткову пенсію в розмірі 100% від мінімального розміру державної пенсії за віком з нарахуванням інших, передбачених діючим законодавством коефіцієнтів, пільг та доплат, на які він має право, та з урахуванням змін до розміру мінімальної пенсії за віком;

зобов`язати відповідача в подальшому після проведення перерахунку пенсії за судовим рішенням у цій справі при розрахунку його державної і додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», застосовувати розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановленого у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Просив поновити строк звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру його пенсії, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, застосуванню підлягають норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не положення постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерам, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 28.04.2010р. позов задоволено частково, поновлено строк звернення до суду.

Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Ананьївському районі Одеської області з питання застосування ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» при призначенні та виплаті позивачу пенсії, як ліквідатору І категорії, інваліду І групи.

Зобов`язано УПФУ в Ананьївському районі Одеської області здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., а також в подальшому перераховувати та виплачувати, виходячи із розрахунку 10 мінімальних розмірів державної пенсії за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 100% від мінімального розміру державної пенсії за віком, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», застосувавши розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якої визначається мінімальний розмір пенсії за віком, з нарахуванням інших, передбачених діючим законодавством коефіцієнтів, пільг та доплат, на які позивач має право.

Зобов`язано УПФУ в Ананьївському районі Одеської області в подальшому з часу набрання чинності вказаною постановою при розрахунку позивачу державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», застосовувати розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 03.06.2011р. постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 28.04.2010р. змінено.

Задоволено позовні вимоги за період з 21.12.2008р. по 03.06.2011р., а також в подальшому.

Позовні вимоги за період з 09.07.2007р. по 20.12.2008р. залишено без розгляду.

В іншій частині постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 28.04.2010р. залишено без змін.

22.08.2016р. позивач звернувся до суду із заявою про роз`яснення постанови Апеляційного суду Одеської області від 03.06.2011р. в частині визначення періоду, на який відповідача зобов`язано в подальшому проводити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме - на період встановлення інвалідності, довічно або на конкретно визначений судом період.

Заява мотивована тим, що відповідач не здійснює перерахунок та виплату йому пенсії в подальшому, а державний виконавець позбавлений можливості зобов`язати боржника продовжувати виконувати постанову апеляційного суду, оскільки в ній не визначено конкретний часовий проміжок для проведення перерахунку та виплати пенсії у майбутньому.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.02.2017р. заяву позивача про роз`яснення постанови Апеляційного суду Одеської області від 03.06.2011р. задоволено та роз`яснено, що здійснювати такий перерахунок і виплату позивачу пенсії управління Пенсійного фонду повинно в подальшому протягом життя.

З ухваленим у справі рішенням не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду про роз`яснення судового рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що у суда були відсутні підстави для застосування при перерахунку пенсії позивача статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і вирішення питання виплати пенсії позивачу у майбутньому.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 170 КАС України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Вирішуючи питання роз`яснення судового рішення суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішення суду є незрозумілим, а тому потребує роз`яснення.

Водночас вимоги касаційної скарги позивач обґрунтовує тим, що положення статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначенні пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також відповідач вважає, що права позивача на майбутнє не порушені.

Такі доводи касаційної скарги свідчать про фактичну незгоду відповідача з рішенням, яким вирішено справу по суті. Інших доводів, які б стосувались вирішення питання роз`яснення судового рішення касаційна скарга не містить.

Водночас незгода відповідача з рішенням по суті позовних вимог може бути підставою для оскарження такого рішення, однак не може бути підставою для його роз`яснення чи відмови у роз`ясненні. Незгода з судовим рішенням не виключає можливість його роз`яснення і не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального чи процесуального права під час вирішення питання роз`яснення судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Любашівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28.02.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний