Справа № 240/8520/20
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/8520/20

категорія 104000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування заборонного припису,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати винесений відносно ОСОБА_1 терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА№00217 від 21.05.2020 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір та понесені судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що вказаний припис винесений через два місяці після описаних у заяві ОСОБА_2 подій, тому ставить під сумнів його дієвість як заходу спрамованого на негайне припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. На дату винесення припису не було існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалій особі. Таким чином, винесений припис є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 .

10 липня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує та вважає винесений припис законним та таким, що не підлягає скасуванню. Зазначив, що згідно пояснень ОСОБА_2 позивачем відносно неї та її дитини систематично вчинялося домашнє насильство. Доказів зворотнього у позовній заяві позивачем не зазначено, а тому, на думку відповідача, капітан поліції ОСОБА_3 , що складала терміновий заборонний припис діяла виключно у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, рішення приймалось з урахуванням усіх фактичних обставин, що були встановлені на момент фіксації правопорушення.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подано пояснення щодо позову. У вказаних поясненнях третя особа - ОСОБА_2 зазначає, що дії відповідача щодо винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №002177 є правомірними, оскільки позивач вчиняв щодо неї та її дитини систематичне психологічне насильство. Стверджує, що такі дії позивач вчиняв неодноразово, про що докладно викладено у відповідній заяві поданій до правоохоронних органів. Вважає, що дії старшого інспектора ювенальної полії Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 щодо винесення спірного заборонного припису повністю відповідають вимогам закону.

Переглянувши наявні документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши в фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21 квітня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області із заявою, в якій просила вжити заходів для припинення щодо неї домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1

21 травня 2020 року Малинським відділенням поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області в особі старшого інспектора ювенальної поліції капітана поліції Савчук Ольги Романівни, позивачу винесено терміновий заборонний припис кривдника на бланку серії АА №002177.

Вказаним приписом стосовно ОСОБА_1 встановлено наступні заходи термінового заборонного припису: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно позивача винесений строком на 10 діб з 10 год. 00 хв. 21.05.2020 року та діє до 10 год. 00 хв. 30.05.2020 року.

Позивач отримавши оригінал термінового заборонного припису стосовно кривдника, серія АА №002177, складеного відповідачем 21.05.2020 року і ознайомившись з ним з`ясував, що: терміновий заборонний припис винесений через два місяці після подій описаних у заяві ОСОБА_2 ; у ньому відсутні: дата вчинення та стислий зміст вчиненого позивачем правопорушення, підпис постраждалої особи ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що винесення термінового заборонного припису стосовно позивача через два місяці після описаних у заяві ОСОБА_2 подій, ставить під сумнів його дієвість як заходу спрямованого на негайне припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. При цьому, на дату винесення припису не було існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалій особі ОСОБА_2 .

Винесений щодо ОСОБА_1 терміновий заборонний припис на бланку серії АА №002177, на думку позивача, не відповідає вимогам пунктів 10, 12 Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника від 01.08.2018 року №654 та вимогам частин 1, 4, 6 ст.25 Закону України «Про запобігання домашньому насильству».

Не погоджуючись із вказаним приписом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII).

За визначенням пункту 16 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до статті 24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою, п`ятою, шостою, дев`ятою, одинадцятою статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п.1 наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника" від 01.08.2018 №654 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2018 за № 965/32417 (далі - Порядок № 654) терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до статті 25 Закону № 2229 та п. 4 розділу II Порядку № 654 припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно пунктів 6, 7 Порядку №654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (додаток 1) складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

Усі реквізити припису заповнюються державною мовою, розбірливим почерком, чорнилом чорного або синього кольору.

У разі якщо особа, щодо якої виноситься припис, не володіє українською мовою, припис складається за участю перекладача.

Пунктами десятим, одинадцятим Порядку №654 передбачено, що під час винесення припису в ньому зазначаються:

- у рядку «тип, назва населеного пункту» - тип, назва населеного пункту;

- у рядку «посада, найменування уповноваженого підрозділу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові працівника, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» - посада працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис, найменування уповноваженого підрозділу поліції, у якому він служить, звання, прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочень);

- у рядку «згідно зі статтею 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи виніс цей терміновий заборонний припис стосовно» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка вчинила домашнє насильство (повністю, без скорочень), стать, дата народження, громадянство, місце проживання, місце реєстрації, номер контактного телефону, місце роботи (навчання), посада;

- у рядку «особу встановлено» - назва документа, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила домашнє насильство (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і назва органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

- у рядку «чи притягався(лася) до адміністративної або кримінальної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності (впродовж року) або кримінальної відповідальності;

- у рядку «у зв`язку із скоєнням ним (нею) домашнього насильства» - форма(и) домашнього насильства та стислий зміст правопорушення;

- у рядку «стосовно постраждалої особи» - прізвище, ім`я та по батькові постраждалої особи (повністю, без скорочень) із підкресленням ступеня її спорідненості з кривдником відповідно до частин другої та третьої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»;

- у рядку «заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника» - захід чи заходи, передбачені частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»;

- у рядку «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком» - строк із зазначенням кількості діб, часу та дати винесення припису, часу та дати закінчення дії припису;

- у рядку «Особі, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, роз`яснено положення статті 173-2 КУпАП про притягнення до відповідальності за невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника, зобов`язання повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем учинення домашнього насильства, а також про право оскарження термінового заборонного припису стосовно кривдника до суду» - підпис, прізвище та ініціали особи, якій винесено припис;

- у рядку «Підпис працівника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України, який виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові працівника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України, який виніс припис;

- у рядку «Підпис постраждалої особи (її представника) про отримання копії термінового заборонного припису стосовно кривдника та надання згоди на обробку персональних даних згідно із Законом України «Про захист персональних даних» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові постраждалої особи (її представника);

- у рядку «Підпис кривдника про отримання термінового заборонного припису стосовно кривдника отримано» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові кривдника;

- у рядку «Кривдник від підпису відмовився в присутності» - підписи, прізвища, імена та по батькові працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виніс припис, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій.

Як вже зазначалось, відповідно до п.10 Порядку №654, під час винесення припису в ньому зазначаються, зокрема:

- у рядку «у зв`язку із скоєнням ним (нею) домашнього насильства» - форма(и) домашнього насильства та стислий зміст правопорушення;

- у рядку «Підпис постраждалої особи (її представника) про отримання копії термінового заборонного припису стосовно кривдника та надання згоди на обробку персональних даних згідно із Законом України «Про захист персональних даних» - підпис, прізвище, ім`я та по батькові постраждалої особи (її представника).

Судом встановлено, що припис серії АА№00217 від 21.05.2020 року не містить інформації з приводу змісту скоєного правопорушення. Разом з тим, вбачається, що постраждала ОСОБА_2 не була присутня під час винесення припису та його вручення позивачу, про що свідчить відсутність власного підпису постраждалої особи у вказаному рядку припису серії АА№00217 від 21.05.2020 року.

Суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству визначено уповноважені підрозділи органів Національної поліції України, до повноважень яких віднесено, зокрема: прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників (стаття 10 цього Закону).

Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначає Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений спільним наказом Мінсоцполітики України та МВС України від 13.03.2019 № 369/180, згідно пунктів 4, 5 розділу І якого оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства. Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо". Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді/Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Проте, вищенаведені положення Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" у випадках звернення до органів поліції із заявами щодо домашнього насильства зобов`язують відповідні органи для підтвердження факту домашнього насильства чи його спростування щонайменше здійснити перевірку відповідної інформації.

Матеріали справи містять в якості доказу пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в підтвердження вжиття заходів з боку уповноважених органів Національної поліції України щодо здійснення перевірки інформації щодо наявності підстав для винесення заборонного припису.

Натомість, пояснення ОСОБА_2 щодо здійснення перевірки інформації наявності підстав для винесення заборонного припису матеріали справи не містять. Не надано доказів на підтвердження факту вжиття заходів щодо перевірки обставин вчинення щодо ОСОБА_2 та її дитини психічного насильства, зокрема відповідачем не надано доказів, які би підтверджували проведення бесіди із постраждалою особою.

Варто наголосити, що наявність постійних конфліктних ситуацій між колишнім подружжям, не є беззаперечним доказом, що кривдником у цих відносинах виступає чоловік. Вказані обставини мають бути встановлені органами поліції з урахуванням отриманих пояснень від обох сторін конфлікту та підтверджуватись відповідними доказами.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що старшим інспектором ювенальної поліції капітаном поліції Савчук О.Р. при складанні термінового заборонного припису АА №002177 від 21.05.2020 року не було дотримано вимог передбачених Законом України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", не здійснено належну перевірку відповідної інформації, припис винесено без відповідних підстав, а тому вказані дії відповідача, на думку суду, є протиправними.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже, для належного захисту прав позивача суд вважає, за необхідне визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА №002177 від 21.05.2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмірі 840, 80 грн, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору №9 від 05.06.2020 року.

З огляду на те, що суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 840, 80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, cуд зазначає наступне.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС, розмір витрат на правничу допомогу адвоката серед іншого складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою. Така допомога включає підготовку до розгляду в суді, збір доказів, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У ч.4 ст.134 КАС встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання такої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг); часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто обов`язок доведення несумірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про їх зменшення. Суд зобов`язаний оцінити рівень витрат (з огляду на заперечення учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

На підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 21 травня 2020 року, опис робіт (наданих послуг), акт приймання-передачі виконаних робіт від 23 червня 2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №3.

Враховуючи обсяг позовної заяви, а також, те що справу віднесено до справ незначної складності, суд вважає, що понесені позивачем витрати в сумі 3000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, а показники вартості на оформлення позовної заяви (2000 грн.) та підготовки клопотань (1000 грн.) є завищеними.

Таким чином, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити до 1500 грн., що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Керуючись статтями 9, 77, 78, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області (вул. Захарченка, 16, м. Малин, Житомирська обл., ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати винесений відносно ОСОБА_1 терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА№00217 від 21.05.2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень) 80 коп. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2020 року.

Суддя Р.М.Шимонович