Справа № 160/4483/20
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2020 року Справа № 160/4483/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі судового засідання - Чорній М.В.
за участю: представника відповідача - Чернишової Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-2111/15-20-СГ від 13.02.2020 р. про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання АТ «ОГХК» № 209/70 від 08.01.2020 р. на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовним розміром 13,7057 га, яка розташована на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 09.01.2020 р. АТ «ОГХК», в особі філії «ВГМК» АТ «ОГХК» звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням № 209/70 від 08.01.2020 р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовним розміром 13,7057 га, яка розташована на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) із зміною її цільового призначення на 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення. До клопотання № 209/70 від 08.01.2020 р. позивачем були додані наступні документи: копія статуту АТ «ОГХК», в якому зазначено, що основним видом діяльності товариства є добування руд інших кольорових металів, а також те, що товариство засноване на державній формі власності; копія спеціального дозволу на користування надрами № 6028 від 20.02.2015 р., копія акту про надання гірничого відводу № 3025 від 02.04.2015 р. з додатком (копією топографічного плану); графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки; графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки з Публічної кадастрової карти України. Зазначена земельна ділянка, розташована за межами населених пунктів на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, про що також було зазначено в клопотанні позивачем.
Наказом № 4-2111/15-20-СГ від 13.02.2020 р. відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу з таких підстав: за інформацією відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, частина запитуваної земельної ділянки знаходиться на землях під природними водотоками (річки та струмки), лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю, які не відносяться до земель сільськогосподарського призначення; частина земельної ділянки відводиться за рахунок земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворам, проте в пакеті документів відсутня інформація щодо наявності (відсутності) на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна та прав на нього. АТ «ОГХК» вважає протиправним наведений вище наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-2111/15-20-СГ від 13.02.2020 р. про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, а тому позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року було відкрито провадження по даній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Щодо зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області розглянути повторно клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтованою площею 13,7057 га відповідач вважає, що вищевказані позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так як, вищевказане клопотання позивача вже було розглянуто Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та на вказане клопотання була надана відповідь, а саме вмотивована відмова у вигляді наказу на вищезазначене клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Враховуючи викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Позивач жодного разу в судове засідання свого представника не направив, про день та час його проведення повідомлявся належним чином.
До суду 03.08.2020 року від позивача надійшло клопотання, про проведення судового засідання, призначеного на 05.08.2020 року о 11 год 40 хв., без участі представника АТ «ОГХК».
05.08.2020 року судом було проведено та закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.08.2020 року о 15-00 год.
До суду 12.08.2020 року від позивача знову надійшло клопотання, про проведення судового засідання, призначеного на 12.08.2020 року, без участі представника АТ «ОГХК». Позивач вимоги викладені в позовні заяві підтримав у повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача свою позицію викладену у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь підтримала, просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
До клопотання позивачем були додані: графічні матеріали, копія витягу з ЄДРПОУ АТ «ОГХК», копія статуту АТ «ОГХК», копія спеціального дозволу на користування надрами від 20.02.2015 р. № 5028, копія акта від 10.05.2017 р. № 3215 про надання гірничого відведення, копія довіреності від 31.10.2019 р. № 129/19.
Судом також встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.02.2020 р. № 4-2111/15-20-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» було відмовлено Філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування, розташованої на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 13,7057 га, із цільовим призначенням (11.01) - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, з таких підстав:
- за інформацією відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, частина запитуваної земельної ділянки знаходиться на землях під природними водотоками (річки та струмки), лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю, які не відносяться до земель сільськогосподарського призначення;
- частина земельної ділянки відводиться за рахунок земель сільськогосподарського призначення під господарськими будівлями і дворами, проте в пакеті документів відсутня інформація щодо наявності (відсутності) на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна та прав на нього.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у користування врегульовані ст.123 ЗК України.
Частиною 2 статті 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно з ч.3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
З огляду на п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Відповідно до п.7 зазначеного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно з п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. № 308 (в новій редакції згідно з наказом Держгеокадастру від 12.11.2019 р. № 285) Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.
В судовому засіданні встановлено, що під час розгляду пакету документів, які надавався позивачем, було виявлено, що частина запитуваної земельної ділянки знаходиться на землях під природними водотоками (річки та струмки), лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю.
Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки, до якого додається експлікація земельних угідь, що висвітлюється в Розділі 2 додатку 7 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051.
Дана експлікація є додатком до витягу з Державного земельного кадастру, а отже позивачу було відомо про існування в межах даної сформованої земельної ділянки різних видів угідь.
Окрім того, інформація з Державного земельного кадастру як передбачається в п.162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, надається не тільки у вигляді витягу з Державного земельного кадастру, а й у вигляді графічних та семантичних даних.
Відповідно до ст.38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» складовою частиною витягу з Державного земельного кадастру є графічна інформація про об`єкт Державного земельного кадастру у вигляді викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) про такий об`єкт, а також відомості Державного земельного кадастру надаються в інших формах.
Згідно з пп.1 п.23 Порядку ведення Державного земельного кадастру, до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про обмеження у використанні земель: назва та код, обліковий номер обмеження (в цілому і за окремими контурами) згідно з додатками 2 і 6 та пунктами 28 і 30-1 цього Порядку.
Державний земельний кадастр містить інформацію про зареєстровані земельні ділянки, у тому числі при перегляді шарів Публічної кадастрової карти доступні: різні масштаби відображення, інформація про ґрунтовий покрив України, межі земельних ділянок з координатами поворотних точок, обмеження у використанні земель, встановлені законом, прибережна захисна смуга, землі лісового фонду тощо.
Класифікація за угіддями згідно форми 6-зем визначена в Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), що затверджена наказом Державного комітету статистики України від 05.11.1998 р. № 377 (яка була чинною на час віднесення до земель запасу відповідної земельної ділянки).
Окрім того, частина запитуваної земельної ділянки знаходиться на землях під лісовою (деревною та чагарниковою) рослинністю, які не відносяться до земель сільськогосподарського призначення.
Земельна ділянка площею 13,7060 га зазначена в графічних матеріалах до клопотання АТ «ОХГК» від 09.01.2020 року № П-166/0/21-20 не сформована.
Відповідно до ст.123 ЗК України у клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення.
Проте, позивачем не вказується з яким саме цільовим призначенням та видом угідь він бажав би отримати земельну ділянку у постійне користування.
Відомості обліку земель переважно призначені вміщувати інформацію про площі земельних угідь різного цільового призначення.
Тобто, розпорядження землями водного фонду та лісовими землями не відноситься до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Так, у 2017 році розробником ТзОВ «Геометрікс» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування зі зміною її цільового призначення Публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами за межами населеного пункту на території Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (загальною площею 3,3981 га).
Відповідно до пояснювальної записки ТзОВ «Геометрікс» (витяг додається) загальна площа земельної ділянки, що відводиться ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», обчислена по координатах точок повороту, складає 3,3981 га, в тому числі: пасовище - 3,3981 га. Проект доповнено елементами поділу:
елемент поділу 1 - площа складає 9,1011 га, в тому числі: пасовище - 9,1011 га. Дана земельна ділянка відводиться ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» у постійне користування, проект відведення розробляє ДП «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»;
елемент поділу 2 - площа складає 101,8008 га, в тому числі: пасовища - 95,4823 га, під господарськими шляхами і прогонами - 0,5481 га, під господарськими будівлями і дворами - 2,2115 га, полезахисних лісосмуг -2,9873 га, природні водотоки (струмок) - 0,5716 га.
Отже, позивачу було відомо на час подачі відповідного клопотання про вказаний факт. А земельна ділянка площею 13,7060 га зазначена в графічних матеріалах до клопотання АТ «ОГХК» від 09.01.2020 № П-166/0/21-20 ще не сформована.
Окрім того, до клопотання від 09.01.2020 р. № П-166/0/21-20 АТ «ОГХК» надавалися графічні матеріали бажаного місця розташування, у тому числі з Публічної кадастрової карти України, а не експлікація земельних угідь, що є складовою частиною проекту землеустрою, розробленого на підставі договору від 30.10.2017 р. № 1164-2 з нанесеними межами бажаної до відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 13,7057 га.
До того ж, на земельну ділянку із загальною площею 13,7057 га не розроблявся проект землеустрою, тож позивачем не вірно вказується інформація щодо начебто розробленого проекту землеустрою на підставі договору від 30.10.2017 № 1164-2.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає за можливе у задоволенні позовної заяви відмовити повністю, з викладених вище підстав.
Відповідно до ст.139 КАС України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, враховуючи, що у задоволенні позову позивачу відмовлено, тому понесені ним судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складено 20.08.2020 року.

Суддя К.С. Кучма