Справа № 817/3917/14
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
19 серпня 2020 року м. Рівне №817/3917/14
Рівненський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів: головуючого судді Комшелюк Т.О., суддів Жуковської Л.А., Щербакова В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву Міністерства внутрішніх справ України про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, скасування наказів та поновлення на роботі,
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа № 817/3917/14 за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області (далі відповідач 1), Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач 2) про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
26.12.2019 рішенням Рівненського окружного адміністративного суду позовні вимоги позивача задоволені повністю, зокрема, визнано протиправним та скасований наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року № 2253 о/с в повному обсязі.
30.06.2020 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 залишене без змін.
11.08.2020 до суду від відповідача 2 надійшла заява про роз`яснення судового рішення від 26.12.2019 у справі № 817/3917/14. У заяві про роз`яснення судового рішення відповідач 2 зазначає, що наказ МВС України від 28.10.2014 № 2253 о/с, який скасований рішенням суду, окрім ОСОБА_1 стосується ще 20 (двадцяти) колишніх співробітників органів внутрішніх справ. Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність наказу МВС України від 28.10.2014 № 2253 о/с, отже повинен був скасувати зазначений наказ МВС України тільки в частині, що стосується ОСОБА_1 . Натомість, судом першої інстанції наказ МВС від 28.10.2014 № 2253 о/с скасовано повністю, що зачіпає права ще 20 громадян України. Таким чином, скасування наказу МВС України вад 28.10.2014 № 2253 о/с в повному обсязі призведе до порушення прав 20 (двадцяти) колишніх співробітників органів внутрішніх справ зазначених в ньому. Одночасно відповідач 2 повідомляє, що наказ МВС України від 28.10.2014 № 2253 о/с не знищувався та перебуває на зберіганні у галузевому архіві МВС. Просить роз`яснити рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі № 817/3917/14, у частині: «скасувати накази Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014року № 2253 о/с в повному обсязі», а саме: чи підлягає скасуванню повний текст наказу МВС України від 28.10.2014 № 2253 о/с, чи підлягає скасуванню даний наказ в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Судове рішення у справі № 817/3917/14 ухвалено в порядку загального позовного провадження, тому відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України, заява відповідача 2 про роз`яснення судового рішення розглядається в судовому засіданні за участі сторін.
Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви був належним чином повідомлений, про причини неприбуття суд не повідомив.
Представники відповідачів в судове засіданні не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви були належним чином повідомлені, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області подало клопотання про розгляд заяви без участі його представника, Міністерство внутрішніх справ України про причини неприбуття суд не повідомив.
У зв`язку з неприбуттям усіх учасників справи в судове засідання, суд, з врахуванням ч. 3 ст. 254 КАС України, розглядає заяву про роз`яснення судового рішення за відсутності сторін, у письмовому провадженні.
Розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення, суд зазначає наступне.
За приписами частини 1 статті 254 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.
Виходячи із наведеного положення вказаної статті, суд зазначає, що роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.
У пункті 19 Постанови «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7, Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз`яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою, роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового рішення, є його неясність, невизначеність. Фактично, роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим, правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі № 817/3917/14, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року № 2253 о/с в повному обсязі.
Водночас, в мотивувальній частині рішення суду чітко зазначено, що: «На підставі наказу МВС України № 2253 о/с по особовому складу від 28 жовтня 2014 року, наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області від 31.10.2014 року № 364 о/с позивача звільнено із займаної посади начальника управління матеріального забезпечення Управління МВС України в Рівненській області у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до п. 7-2 статті 36 Кодексу законів про працю України. При цьому, суд зауважує, що спірний наказ МВС України № 2253 о/с по особовому складу від 28 жовтня 2014 про звільнення позивача, в матеріалах справи відсутній, оскільки на час розгляду цієї справи, він був знищений, що підтверджується актом № 1 від 18.01.2019 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду та актом № 1/5600 від 02.11.2015 про вилучення для знищення документів, що не підлягають зберіганню (а. с. 49-55). Разом з тим, той факт, що такий наказ був дійсно прийнятий МВС України, представником останнього не заперечується».
Позаяк спірний наказ відповідача 2 № 2253 о/с по особовому складу від 28 жовтня 2014 року, яким позивач звільнений з посади, відсутній в матеріалах справи, то суд був позбавлений можливості дослідити та з`ясувати його зміст на предмет наявності у ньому однієї чи декількох осіб, що призвело до ухвалення такого рішення суду, яким воно є.
Натомість, до заяви про роз`яснення судового рішення відповідач 2 долучає копію наказу № 2253 о/с по особовому складу від 28 жовтня 2014 року та зазначає, що даний наказ не знищувався та перебуває на зберіганні у галузевому архіві МВС. Такі дії відповідача 2 наводять суд на думку про те, що під час розгляду адміністративної справи № 817/3917/14 по суті, відповідач 2 свідомо ввів суд в оману про відсутність цього наказу у зв`язку із його знищенням, про що ним були долучені відповідні документи (акт на знищення).
Разом з тим, дослідивши зазначений наказ, судом встановлено, що цим наказом звільнено не лише ОСОБА_1 , а й ще 20 співробітників органів внутрішніх справ. А оскільки цей наказ скасований повністю, то виконання рішення суду в цій частині відповідачем 2 дійсно є незрозумілим для останнього та потребує роз`яснення.
Роз`яснюючи рішення суду в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року № 2253 о/с в повному обсязі, суд зважає на наступне.
Матеріалами справи № 817/3917/14 стверджується, що позивачем у даній справі є лише ОСОБА_1 , а його представником у справі - Теперик Олександр В`ячеславович, який відповідно до договорів про надання правової допомоги від 20.11.2014 та від 17.12.2014 (а. с.85 т.1) представляє інтереси безпосередньо ОСОБА_1 .
Таким чином, рішення суду в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року № 2253 о/с в повному обсязі стосується безпосередньо ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 243, 248, 254, 256 КАС України, суд
Заяву Міністерства внутрішніх справ України від 11 серпня 2020 року про роз`яснення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі № 817/3917/14 в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року № 2253 о/с в повному обсязі задовольнити.
Роз`яснити Міністерству внутрішніх справ України, що рішення суду в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2014 року № 2253 о/с в повному обсязі стосується безпосередньо ОСОБА_1 .
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.О. Комшелюк

Судді Л.А. Жуковська

В.В. Щербаков