Справа № 750/5096/20
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5096/20
Провадження № 2-а/750/102/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Шиловою Ж.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Сіндєєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Чернігівській області, поліцейського взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Пугача Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Пугача Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач обґрунтував позов тим, що 07.06.2020 відповідачем винесено постанову серії ДП18 №591113, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. На думку позивача постанова є незаконною, винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, адже зупинка автомобіля була безпідставною, а тому позивач принципово відмовився пред`явити посвідчення водія поліцейському.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач - поліцейський взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Пугач Дмитро Сергійович подав відзив на позов з доказами фіксації правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити позивачу у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

З постанови серії ДПО 18 №591113, винесеної поліцейським взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Пугачем Д.С. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 07.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.1 КУпАП вбачається, що 07.06.2020 року о 05 год. 10 хв. на автомобільній дорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 127 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus RX 350 номерний знак НОМЕР_1 у якого був відсутній передній номерний знак, чим порушив п. 2.9 в) Правил дорожнього руху та на вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія на право керування відповідної категорії - відмовився, чим порушив п. 2.4 а) Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач не заперечував того факту, що він не надав посвідчення водія на вимогу поліцейського, адже вважав, що його було безпідставно зупинено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В силу п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів відеофіксації правопорушення вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу позивача була відсутність переднього номерного знаку на автомобілі д.н.з НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 2.9 в) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Статтею 37 ЗУ «Про дорожній рух» також визначено, що забороняється експлуатація незареєстрованих транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В Україні з 16.03.2019 року діє Національний стандарт України ДСТУ4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування»

Відповідно до пункту 4.1. вказаного ДСТУ кількість знаків (номерних знаків) на транспортних засобах має бути:

- на автомобілях: два знаки;

- на тракторах, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машинах, сільськогосподарській техніці та інших механізмах: один знак.

- на мотоциклах, моторолерах, мотоколясках, квадрациклах, трициклах, прирівняних до них транспортних засобах, мопедах, причепах, напівпричепах: один знак.

- на великотоннажних транспортних засобах та інших технологічних транспортних засобах: один знак.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача була наявна законна підстава для зупинки транспортного засобу позивача.

З метою з`ясування особи та перевірки наявності документів, визначених п. 2.1 ПДР, поліцейським водієві була пред`явлена законна вимога надати посвідчення водія відповідної категорії для ознайомлення.

Однак ОСОБА_1 відмовився надати посвідчення водія, що і стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пункт 2.4 а) ПДР встановлює, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

В пункті 2.1 ПДР зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

Отже, з аналізу вказаних норм випливає,що до повноважень органів Національної поліції відноситься перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 25.09.2019 у справі №127/19283/17 .

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.1 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пугач Дмитро Сергійович є уповноваженим працівником підрозділу патрульної служби Національної поліції проходить службу на посаді поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП, має спеціальне звання рядовий поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, дана стаття дозволяє поліцейському використовувати інформацію, отриману, зокрема, із відеотехніки, що закріплена на форменому одязі, службових транспортних засобах з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, в тому числі, відеозапис отриманий із нагрудної відеокамери поліцейського який у розумінні вимог статті 251 КУпАП є належними та допустимими доказами по справі.

Так, на відеозаписах та фото, зроблених за допомогою нагрудних відеореєстраторів поліцейських «СВ00140 та 00134», які оглянуті в судовому засіданні, зафіксовано, що на транспортному засобі марки Lexus RX 350, яким керував ОСОБА_1 , дійсно відсутній передній номерний знак, що і стало причиною для реагування з боку працівників поліції та відповідно підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Відеозаписом також підтверджується, що на неодноразову вимогу пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, ОСОБА_1 ігнорував поліцейських, у зв`язку з чим був відсторонений від керування транспорним засобом та за кермом автомобіля в подальшому продовила рух жінка, у якої було в наявності посвідчення водія відповідної категорії і яке вона пред`явила поліцейському.

Таким чином, факт законності зупинки транспортного засобу та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП підтверджується в повному обсязі.

Не заслуговують на увагу твердження позивача, що поліцейським порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, в частині позбавлення можливості давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, оскільки зазначене спростовується наявними відеозаписами з портативного реєстратора поліцейського.

Разом з тим, за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КпАП України.

Таким чином, виявивши адміністративне правопорушення, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, розглянув дану справу в порядку, передбаченому ст. 258 КУпАП, яка визначає, що постанови у справах про адміністративні правопорушення, віднесені до компетенції органів Національної поліції (ч.1 ст. 126 КУпАП) виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Оскільки постанова не може бути винесена без розгляду справи, тому і розгляд справи здійснюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 272, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Микитюка Андрія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів після його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя