Справа № 804/4396/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 серпня 2020 року Справа №804/4396/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши у порядку письмового провадження питання про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2018 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо безпідставного зменшення ОСОБА_1 з 01.01.2016 основного розміру пенсії з 73% до 70%. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області встановити ОСОБА_1 основний розмір пенсії - у розмірі 73% суми грошового забезпечення, вказаного у довідці про розмір його грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, яка виготовлена ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, а саме з 1 січня 2016 року, та здійснити відповідні виплати.

16.11.2018 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року - залишено без змін.

16.11.2018 року Рішення суду першої інстанції від 31.07.2018 набрало законної сили.

20.12.2018 року по справі №804/4396/18 видано виконавчий лист.

10.01.2019 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області на підставі виконавчого листа №804/4396/18 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58048153, якою боржнику боржнику - ГУ ПФУ в Луганській області було запропоновано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

14.03.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено заяву ГУ ПФУ в Луганській області про заміну боржника у виконавчому провадженні ВП №58048153 по адміністративній справі №804/4396/18 та здійснено заміну сторони - боржника у виконавчому провадженні ВП №58048153 відкритому за виконавчим листом №804/4396/18, виданим Дніпропетровським окружним адміністративним судом 20.12.2018 з ГУ ПФУ в Луганській області на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві).

Ухвала суду від 14.03.2019 набрала законної сили.

11.06.2019 року Відділом ПВР ГТУ юстиції в Луганській області були винесені: постанова ВП №58048153 про заміну сторони виконавчого провадження з ГУ ПФУ в Луганській області на ГУ ПФУ в м. Києві та постанова про передачу виконавчого провадження ВП №58048153 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Відділ ПВР у м. Києві).

Відділ ПВР у м. Києві виніс постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №58048153 та направив її сторонам виконавчого провадження: ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в м. Києві.

ГУ ПФУ в м. Києві вище зазначену постанову не оскаржувало.

25.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ГУ ПФУ в м. Києві про негайне виконання рішення суду від 31.07.2018 у справі №804/4396/18 щодо нарахування та виплати йому заборгованості по основному розміру пенсії з 01.01.2016р.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.08.2019 року (вих.№187116/03/81-1691/8) заявника повідомлено, зокрема, про те, що, мовою оригіналу: «Сума пенсійних коштів за період з 01.01.2016 року по 15.11.2018 року в сумі 19650,46 грн. буде здійснюватися за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649».

Окремою ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій в порядку, визначеному ст. 383 КАС України, у справі №804/4396/18. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що направлені на не виконання у повному обсязі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018р. у справі №804/4396/18. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме, невиконанню в повному обсязі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року у справі № 804/4396/18. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві протягом тридцяти календарних днів з дня отримання окремої ухвали надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду інформацію про вжиті заходи щодо проведення ОСОБА_1 виплати перерахованого основного розміру пенсії за період з 01.01.2016 року по 15.11.2018 року в сумі 19650,46 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №80/4396/18. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст. 382 КАС України, протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали, подати до суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі №804/4396/18.

24.06.2020 року на адресу суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання судового рішення по справі №804/4396/18.

Ухвалою суду від 07.07.2020 року встановлений новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 31.07.2018 року по справі №804/4396/18.

27.07.2020 року на адресу суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання судового рішення по справі №804/4396/18.

Звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві передано головуючому судді Кальнику В.В. 27.07.2020 року.

Зі звіту про виконання рішення суду у справі №804/4396/18 вбачається, що 01 жовтня 2019 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла окрема ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року у справі № 804/4396/18 за позовом ОСОБА_1 .

В звіті Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві зауважено, що на виконання окремої ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило всіх можливих заходів в межах своїх повноважень щодо забезпечення перерахунку та виплати позивачу пенсії на виконання судового рішення, а саме, у січні 2019 року було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 73% суми грошового забезпечення, вказаного у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 11.05.2018 року № 6754. З дати здійснення перерахунку ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі, перерахованому відповідно до судового рішення.

Вказано, що виплата суми пенсійних коштів за період з 01.01.2016 року по 15.11.2018 року в сумі 19650,46 грн. буде здійснюватися за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

Також зазначено, що з метою забезпечення виплати коштів на виконання рішення суду, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві внесло відомості про суму боргу у Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та 18.10.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось з листом №252223/04 до Пенсійного фонду України з питання виплати ОСОБА_1 суму у розмірі 19650,46 грн. Пенсійний фонд України на запит повідомив про те, що виконання судового рішення буде здійснено у межах бюджетних асигнувань, виділених Законом України «про державний бюджет на 2020 рік».

Отже, на думку Головного управління Пенсійного фонду України, ним здійснено всіх передбачених заходів у межах своїх повноважень щодо забезпечення виконання судового рішення.

Оцінюючи повноту та належність виконання рішення суду по вказаному звіту, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається та не спростовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, що рішення суду від 31.07.2018 року в частині виплати ОСОБА_1 пенсійних коштів за період з 01.01.2016 року по 15.11.2018 року в сумі 19650,46 грн. виконано не було.

Під час розгляду звіту судом встановлено, що вказана сума коштів на виконання вище зазначеного рішення суду за період з 01.01.2016 року по 15.11.2018 року в сумі 19650,46 грн. лише нарахована та її виплату не здійснено.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку щодо визнання поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві звіту про виконання судового рішення від 31.07.2018 року по справі №804/4396/18 таким, що не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки на час розгляду поданого звіту повної виплати перерахованої суми пенсії в розмірі 19650,46 грн. позивачу здійснено не було.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту.

Основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Судове рішення є обов`язковим до виконання для всіх, і в тому числі для Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Як встановлено судом, рішення суду від 31.07.2018 року по справі №804/4396/18 на момент подання відповідачем звіту від 27.07.2020 року виконано не в повному обсязі, у зв`язку з цим, наявні підстави для встановлення нового строку подання звіту або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу.

Враховуючи, що рішення суду від 31.07.2018 року не виконано в повному обсязі, суд на підставі частини 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі.

Керуючись статтями 248, 254, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 31.07.2018 року по справі №804/4396/18.

Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві подати звіт до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про виконання судового рішення в адміністративній справі №804/4396/18 у строк, що не перевищує десять робочих днів з дня отримання даної ухвали.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник