Справа № 706/1685/19
Суддя: Олійник М. Ф.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 706/1685/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участі секретаря Дехканбаєвої О.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Іванова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції Христинівського відділення поліції Уманського відділу ГУНП в Черкаській області Єлісєєва Сергія Володимировича про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнання неправомірними дій, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника сектору реагування патрульної поліції Христинівського відділення поліції Єлісєєва С.В. про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнання неправомірними дій, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Просив:

- поновити строк на оскарження постанови серії ДП 18 № 369983 від 10.10.2019 р. за ч. 1 ст.126 КУпАП, складену начальником СРПП Христинівського відділення поліції Єлісєєвим С.В.;

- визнати дії начальника СРПП Христинівського відділення поліції Єлісєєва С.В. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425 грн. неправомірними;

- визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 369983 від 10.10.2019 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, складену начальником СРПП Христинівського відділення поліції Єлісєєвим С.В., на підставі якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що 10.10.2019 р. на території його будинковолодіння по АДРЕСА_1 з незрозумілих для нього причин, оскільки він не перебував за кермом транспортного засобу, було складено адміністративний протокол за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Згідно з даним протоколом він 10.10.2019 р. о 18 год. 25 хв. по вул. Миру в с. Синиці керував автомобілем «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5.ПДР.

07.11.2019 р. ним було отримано постанову від 10.10.2019 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до даної постанови на нього складено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Враховуючи ту обставину, що він не скоював даного правопорушення, вважає дану постанову незаконною.

Постанова підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідач положень закону не дотримався та ухвалив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, тобто розглянув справу, на місці розташування транспортного засобу, чим суттєво порушив його права.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, у повному обсязі.

Розгляд справи на місці перебування транспортного засобу унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме, проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП.

Постанову, що оскаржується, йому було вручено 07.11.2019 р., тому останнім днем подання позову є 18.11.2019 р. На підставі викладеного просить поновити строк на оскарження постанови від 10.10.2019 р.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позові, крім того, пояснив, що працівники поліції під`їхали до нього, коли він вже заїхав в подвір`я будинковолодіння по АДРЕСА_1 та розвантажував машину.

Представник позивача Іванов А.А. у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позові, крім того, пояснив, що постанова про накладення адміністративного стягнення складалась безпосередньо на місці спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 на той час не був за кермом.

Свідок ОСОБА_2 , матір позивача ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_1 разом з батьком перевозили речі до будинку по АДРЕСА_1 , заїхали в двір, почали виносити коробки, через хвилин 15-20 приїхала поліція, один з поліцейських зайшов в подвір`я, подивився машину. Потім поліцейські почали складати протокол. Автомобілем, до того як заїхати в двір, керував її син ОСОБА_1 , батько сидів поруч.

Свідок ОСОБА_4 , сестра позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні надала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_2 , крім того, пояснила, що вона бачила як її брат надавав поліції свої паспорт та посвідчення водія.

Свідок ОСОБА_5 , батько позивача ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, що вони з сином ОСОБА_1 перевозили речі до будинку дочки по АДРЕСА_1 , автомобілем керував син, заїхали в двір, після цього приїхала поліція. Син ОСОБА_1 пред`явив поліції паспорт, посвідчення водія. До цього поліція не зупиняла їх, не наздоганяла, вони пропустили поліцейську машину на перехресті. Поліцейські під`їхали до подвір`я дочки через дві-три хвилини після зустрічі на перехресті, хвилин через п`ятнадцять поліцейські почали складати протокол.

Відповідач начальник сектору реагування патрульної поліції Христинівського відділення поліції Єлісєєв С.В. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, ним не поданий відзив.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача.

Заслухавши вступне слово позивача та його представника, показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши письмовий доказ: копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 № 369983 від 10.10.2019 р., суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що винесеною відповідачем постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 № 369983 від 10.10.2019 р. на позивача ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 10.10.2019 р. о 18 год. 25 хв по вул. Миру в с. Синиці керував автомобілем «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Строк звернення до адміністративного суду підлягає поновленню з таких підстав.

Постанова про накладення адміністративного стягнення винесена 10.10.2019 р. У позовній заяві та в окремій заяві про поновлення строку оскарження постанови зазначено, що позивач отримав вказану постанову 07.11.2019 р. Відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому розгляді, не надав доказів на спростування цієї обставини.

Враховуючи, що із позовною заявою до суду позивач звернувся 18.11.2019 р. (16.11. та 17.11.2019 р. були вихідними днями), строк звернення до адміністративного суду підлягає поновленню.

Постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача від 10.10.2019 р. підлягає скасуванню з таких підстав.

Адміністративне стягнення на позивача накладене, як зазначено у постанові, за керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Позивач ОСОБА_1 , свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували факт керування транспортним засобом позивачем.

Разом з тим свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні вказали, що позивач ОСОБА_1 на вимогу поліцейського надав останньому посвідчення водія.

Відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому розгляді, не надав доказів на спростування цієї обставини. А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим суд вважає, що відповідачем не порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, постанова, яка оспорюється, правомірно складалась на місці можливого вчинення правопорушення. При цьому суд враховує таке.

Згідно з частиною другою статті 258 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 258 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У статті 222 КУпАП (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) чітко встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, розглядаючи справу та приймаючи постанову від 10.10.2019 р. на місці вчинення правопорушення, відповідач діяв відповідно до чинних на час виникнення спірних відносин положень КУпАП.

Посилання у позовній заяві на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 у цьому випадку є безпідставним, оскільки після вказаного рішення було внесено законодавчі зміни до статті 258 КУпАП.

У позовній заяві позивач також зазначив, що відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме, проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП.

Вказане твердження позивача є голослівним та нічим не підтвердженим.

У задоволенні решти вимог адміністративного позову необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даний перелік можливих судових рішень є вичерпним і не передбачає право суду визнавати дії суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними, визнавати постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною.

Суд при цьому також враховує, що постанова, яка оскаржується, складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає вимогам чинного законодавства, правомірно прийнята на місці вчинення правопорушення, адміністративне стягнення накладене в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Тому у задоволенні решти вимог адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 126 ч. 1, 222, 258, 287, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 77, 241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до начальника сектору реагування патрульної поліції Христинівського відділення поліції Уманського відділу ГУНП в Черкаській області Єлісєєва Сергія Володимировича (20001, Черкаська область, м. Христинівка, вул. Шевченка, 42) про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнання неправомірними дій, визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду для оскарження постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

Скасувати постанову серії ДП 18 № 369983 від 10.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену начальником сектору реагування патрульної поліції Христинівського відділення поліції Уманського відділу ГУНП в Черкаській області Єлісєєвим Сергієм Володимировичем.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.Ф. Олійник