Справа № 260/2582/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

21 серпня 2020 рокум. Ужгород№ 260/2582/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинець Д.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника Бобонич Володимира Івановича до Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника Бобонич Володимира Івановича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Ужгородської міської ради (далі відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати підпункт 2.9 пункту 2 рішення Ужгородської міської ради XLVIII сесії VII скликання № 1988 від 04 червня 2020 року; 2) зобов`язати Ужгородську міську раду повторно розглянути подані ОСОБА_1 22.01.2020 року документи стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,085 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд в районі АДРЕСА_1 з врахуванням правової позиції суду викладеної у мотивувальній частині рішення суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

21 серпня 2020 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: 1) вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Ужгородській міській раді, в тому числі відділу землекористування Ужгородської міської ради погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.085 га, що знаходиться в м. Ужгород по вул. Грибоєдова між міською поліклінікою і центральною міською клінічною лікарнею, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та передавати її у власність чи користування; 2) до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь - яким особам у будь - який спосіб вчиняти будь - які дії щодо земельної ділянки на вулиці Грибоєдова між міською поліклінікою і центральною міською лікарнею.

Вказану заяву аргументує тим, що оскільки рішення XLVIII сесії VII скликання Ужгородської міської ради було належним чином не обґрунтованим, щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою в межах норм безоплатної приватизації земельної ділянки, що відповідач може в будь - який момент заподіяти шкоду інтересам позивача, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити згодом ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами пунктів 2, 3 ст. 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши заявлену представником позивача заяву та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд зазначає, що звернувшись до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування підпункту 2.9 пункту 2 рішення Ужгородської міської ради XLVIII сесії VII скликання № 1988 від 04 червня 2020 року та зобов`язання Ужгородську міську раду повторно розглянути подані ОСОБА_1 22.01.2020 року документи стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач реалізував своє право на судовий захист. А тому забезпечення позову шляхом заборони Ужгородській міській раді, в тому числі відділу землекористування Ужгородської міської ради погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.085 га, та передавати її у власність чи користування та заборони до набрання чинності рішенням у справі будь - яким особам у будь - який спосіб вчиняти будь - які дії щодо земельної ділянки, буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі.

Також суд зауважує, що на даному етапі він позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності дій відповідача, оскільки такі можуть бути виявлені судом тільки на підставі з`ясування всіх фактичних обставин справи та оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Крім того, представником позивача до заяви про забезпечення позову не додано жодних належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Разом з тим, важливо також наголосити на тому, що у випадку забезпечення позову суд фактично без належних на те підстав поставить під сумнів дії суб`єкта владних повноважень, втрутившись у його дискреційні повноваження без надання правової оцінки підставам для неприйняття ним відповідного рішення, а відтак тимчасово вирішить майбутній спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі встановлених підстав для забезпечення позову.

У зв`язку з наведеним, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених представником позивача на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, а тому не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника Бобонич Володимира Івановича до Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.В. Іванчулинець