Справа № 420/3957/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3957/20
13 серпня 2020 року м.Одеса
Зала судових засідань №21
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.,
Секретаря судового засідання Макаренко А.І.
Від позивача Сатановський М.С.,
Від відповідача Чеботарьова О.М., Капітанчук Н.М.,
Від третьої особи Бочевар М.П.,
12 травня 2020 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 .
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.05.2020 року о 10:41:37 справа №420/3957/20 розподілена на суддю Аракелян М.М.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстави необхідності приведення у відповідність суб`єктного складу відповідачів у відповідність до заявлених позовних вимог.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Заява позивача обґрунтована тим, що відповідно до п.1 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року продовжено карантин до 31 серпня 2020 року, у зв`язку із чим виникла нагальна потреба у забезпеченні населення громади Трояндівської сільської ради Лиманського району Одеської області індивідуальними масками (респіраторами), гумовими рукавичками та антисептичними засобами. При цьому, на виконання приписів Постанов КМУ відповідачем відповідного забезпечення населення індивідуальними масками (респіраторами), гумовими рукавичками та антисептичними засобами здійснено не було.
У підготовчому засіданні 13.08.2020 року представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову, представники відповідачів та третьої особи проти задоволення заяви заперечували.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, доводи, наведені у даній заяві та письмові докази, надані разом із позовною заявою, суд дійшов наступного.
Згідно ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
У відповідності до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:
1) найменування суду;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;
3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;
4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;
5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Частиною 4 цієї ж статті визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно п.2 ч.1 ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Частиною 7 статті 154 КАС України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що вона відповідає положенням ст.152 КАС України, позивач звільнений від сплати судового збору за подання такої заяви. Підстави для повернення заяви про забезпечення позову заявнику без розгляду відсутні. Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає розгляду по суті.
Згідно ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною 1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
У відповідності до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Як зазначено у пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому, позитивним зобов`язанням позивача у справі є доведення критеріїв необхідності застосування заходів забезпечення позову при поданні відповідної заяви.
Всупереч зазначеного, позивач жодним чином не обґрунтовує, чому невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У якості обґрунтування заяви позивач навів виключно норми чинного законодавства з питання введення на території України карантинних заходів та власні доводи стосовно того, що відповідачем Трояндівською сільською радою Лиманського району Одеської області не вчиняються дії на виконання цитованих ним приписів.
Суд вважає, що невжиття заявлених заходів не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, адже позивач не обґрунтував такі ускладнення у своїй заяві, як і співвідношення та співмірність заходів із вимогами, адресованими до Трояндівської сільської ради.
Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що заява про забезпечення позову не є надуманою, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, спосіб забезпечення позову є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечення захисту своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.
У якості обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач навів аналогічні доводи, викладені у позовній заяві щодо того, що відповідачами не вчиняються жодні дії на виконання приписів постанов КМУ та Законів України. Фактично, позивач пояснень та доказів щодо очевидності протиправної бездіяльності відповідача не надав, а лише стверджує, що така бездіяльність є протиправною. Такі доводи та міркування позивача розглядаються у судовому засіданні, і обставини щодо дійсної протиправності бездіяльності відповідача можуть бути встановлені лише за результатом розгляду справи по суті.
Таким чином, суд вважає необґрунтованим та недоведеним довід позивача стосовно очевидності ознак протиправності рішення.
Керуючись ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 250, ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено згідно із ч.1 ст.295 КАС України протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею відповідно до ч.2 ст.256 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 17.08.2020 року.

Суддя М.М. Аракелян