Справа № 815/735/17
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року

м. Київ

справа №815/735/17

адміністративне провадження №К/9901/4771/17; К/9901/4763/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.

суддів: Дашутіна І.В., Жука А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Національної поліції в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року (суддя - Глуханчук О.В.)

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року (головуючий суддя - Крусян А.В., судді: Вербицька Н.В., Джабурій О.В.)

у справі № 815/735/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Одеській області

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- стягнути з ГУ НП в Одеській області на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі в розмірі 18482,34грн.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність щодо виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року; визнання протиправною бездіяльність щодо винесення наказу про звільнення зі служби ОСОБА_1 з 14.11.2016 року на підставі п.п. 3 п. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції ГУ НП в Одеській області; зобов`язання внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про недійсність попереднього запису №22 про звільнення зі служби в поліції на підставі наказу ГУ НП в Одеській області від 16.06.2016 року №508 о/с, видати наказ про звільнення з посади старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 з 14.11.2016 року на підставі п.п. 3 п. 64 Положення - залишено без розгляду.

Адміністративний позов у частині стягнення заробітної плати у сумі 18 482,34 грн. Задоволено частково:

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 09.08.2016 року по 14.11.2016 року) при затримці виконання рішення про поновлення на роботі в розмірі 17889,71грн.;

- в іншій частині позову - відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки рішення суду про поновлення позивача на роботі не було фактично виконано відповідачем до 15 листопада 2016 року, то відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України він має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року скасовано в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 09.08.2016 року по 14.11.2016 року) при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі в розмірі 17889,71грн.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі (з 10.08.2016 року по 14.11.2016 року) в розмірі 12541 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок одна)грн. 24 коп.

В іншій частині постанову суду першої інстанції - залишено без змін.

Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при вирішенні справи, суд першої інстанції помилково розрахував розмір виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).

Позивач, в обґрунтування поданої касаційної скарги вказує на те, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по адміністративній справі № 815/1872/16 його було поновлено на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Однак, відповідач рішення суду про поновлення позивача на посаді не виконав. У зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду, позивач був вимушений шукати нову роботу та з 15 листопада 2016 року прийнятий на службу до ВЧ 3012 Національної гвардії України. Проте, як зазначає позивач, він неодноразово звертався до відповідача з письмовими заявами щодо виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі № 815/1872/16 та, у зв`язку з прийняттям на службу в Національну гвардію України, просив звільнити його зі служби в поліції з 14 листопада 2016 року. Однак, відповідач його звернення не задовольнив. На підставі викладеного позивач вважає, що оскільки з вини відповідача виникла затримка виконання рішення суду про поновлення його на роботі, з нього на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на посаді з 09.08.2016 року по 14.11.2016 року у розмірі 18482,34 грн.

Також, позивач вказує про те, що судом апеляційної інстанції було допущено математичну помилку при визначенні кількості робочих днів у квітні-травні 2016 року, що потягло помилку під час визначення середньоденного заробітку та подальших розрахунків наведених в мотивувальній частині, що є підставою для зміни судового рішення.

На підставі наведеного позивач просить рішення суду апеляційної інстанції змінити в частині розміру суми середнього заробітку.

Відповідач, в обґрунтування поданої касаційної скарги вказує на те, що позивач виконавчий лист в частині негайного поновлення на посаді до виконавчої служби не подавав та лише 04 листопада 2016 року звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області. На звернення позивача йому повідомлено, що посада, яку він обіймав до звільнення з поліції скорочена та з метою виконання рішення суду запропоновано прибути до Головного управління Національної поліції в Одеській області для визначення посади для проходження служби у відповідності до нового штату Головного управління. Однак, як вказує відповідач, позивач з посадою не визначився та з 15 листопада 2016 року прийнятий на службу в Національній гвардії України.

За таких обставин, відповідач вважає, що оскільки затримка виконання судового рішення спричинена незалежними від відповідача причинами, у тому числі діями та бездіяльністю позивача, вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі є безпідставною, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Скаржниками не заявлено клопотання про розгляд справи за його участі.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як установлено судами попередніх інстанцій та підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 червня 2016 року №508 о/с звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) майора поліції ОСОБА_1 старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Підставою звільнення став висновок атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивач із своїм звільненням зі служби в поліції не погодився та оскаржив наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 16 червня 2016 року №508 о/с до суду (адміністративна справа № 815/1872/16).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по адміністративній справі № 815/1872/16 визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії №6 ГУ Національної поліції України в Одеській області, що оформлене протоколом ОП №15.00004438.0027905 від 05.03.2016 року. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Одеській області від 16.06.2016 року №508 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (через службову невідповідність). Поновлено майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції України в Одеській області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 16.06.2016 року по 09.08.2016 року у розмірі 10178,62 (десять тисяч сто сімдесят вісім гривень шістдесят дві копійки) гривень. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середньої заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5625,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року залишено без змін.

Рішення суду по адміністративній справі № 815/1872/16 набрало законної сили 25 жовтня 2016 року.

11 жовтня 2016 року Одеським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчий лист по справі № 815/1872/16 про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошового утримання за час вимушеного прогулу за період з 16.06.2016 року по 09.08.2016 року у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5625,00 грн., оскільки рішення суду у цій частині допущено до негайного виконання.

Проте, рішення суду по справі № 815/1872/16 в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області виконано не було.

02 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області з листом, у якому просив виконати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі №815/1872/16 та допустити його до несення служби.

На вказане звернення позивачу надано відповідь т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області листом від 01 грудня 2016 року №9/0-2281, згідно якої повідомлено, що посада, яку позивач обіймав до звільнення з поліції скорочена та з метою виконання рішення суду запропоновано прибути до Головного управління Національної поліції в Одеській області для визначення посади для проходження служби у відповідності до нового штату Головного управління.

24 листопада 2016 року позивач повторно звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області з листом, у якому повідомив, що з 15 листопада 2016 року наказом №180 о/с по ВЧ 3012 Національної гвардії України його зараховано до складу зазначеної частини та призначено на посаду оперативного чергового чергової служби. У зв`язку з викладеним позивач просив виконати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі № 815/1872/16 та за час вимушеного прогулу з 09 серпня 2016 року по 15 листопада 2016 року виплатити йому середній заробіток та у зв`язку з прийняттям на службу в Національну гвардію просив звільнити його з 15 листопада 2016 року.

Листом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09 грудня 2016 року №9/0-2386 позивачу надано відповідь, у якій зазначено, що у зв`язку з працевлаштуванням позивача до іншого державного органу, виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду є неможливим. Для виконання рішення суду позивачу вказано надати документи на підтвердження припинення трудових відносин з ВЧ 3012 Національної гвардії України.

15 грудня 2016 року позивач вкотре звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області з проханням виконати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі № 815/1872/16, виплатити за час вимушеного прогулу з 09 серпня 2016 року по 15 листопада 2016 року середній заробіток та, у зв`язку з прийняттям на службу в інший орган - Національну гвардію України, звільнити з 15 листопада 2016 року.

22 грудня 2016 року позивачу надано відповідь №9/0-2386, 0-2386/2, у якій зазначено, що для виконання рішення суду йому необхідно надати документи на підтвердження припинення трудових відносин з ВЧ 3012 Національної гвардії України.

У той же день, тобто 22 грудня 2016 року ОСОБА_1 подав до Головного управління Національної поліції в Одеській області заяву про долучення копії наказу про проходження служби в Національній гвардії України, у якій також наполягав на виконанні постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року по справі №815/1872/16, виплаті йому за час вимушеного прогулу з 09 серпня 2016 року по 15 листопада 2016 року середнього заробітку та, у зв`язку з прийняттям на службу в Національну гвардію України, звільнити з 15 листопада 2016 року.

За результатами розгляду вказаної заяви, 27 грудня 2017 року позивачу надано відповідь за №9/0-2539, у якій вказано, що у зв`язку з працевлаштуванням позивача до іншого державного органу, виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду є неможливим. Для виконання рішення суду позивачу необхідно надати документи на підтвердження припинення трудових відносин з ВЧ 3012 Національної гвардії України.

Не погоджуючись з вищенаведеними обставинами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

4. Конституція України

Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок).

За приписами пункту 3 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

У відповідності до пункту 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України передбачена оплата вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника. Так, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена норма не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку - пред`явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Як вже було зазначено, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року встановлений спосіб та порядок виконання судового рішення від 09.08.2016р. у справі №815/1872/16; зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Одеській області прийняти наказ про поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Фрунзівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції ГУ НП в Одеській області з 16.06.2016 року та вирішити питання про звільнення його з посади з 15.11.2016 року, оскільки наказом командувача Національної гвардії України від 15 листопада 2016 року №180 о/с ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду оперативного чергового чергової служби з 18 листопада 2016 року.

З огляду на наведене та те, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року у справі №815/1872/16 про поновлення позивача на роботі не була виконана, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що відповідно до статті 236 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі з 10.08.2016р. по 14.11.2016 року.

Що стосується касаційної скарги позивача та оскарження ним обчислення середньоденного грошового забезпечення, колегія суддів зазначає таке.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року, яку було залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року, дане питання вже досліджувалось та було встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 257, 86 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеною нормою КАС України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Питання про виплату грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року за № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260)

Пунктом 1 розділу 1 Порядку № 260 визначено критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку № 260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Отже, зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Кількість днів вимушеного прогулу за період з 10.08.2016 року по 14.11.2016 року складає 104 календарних дні.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі складає 104*257,86=26817,44 грн.

З наведеного слідує, що при здійсненні розрахунку розміру виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі, суди попередніх інстанцій дійшли помилки.

При цьому, Верховний Суд, уважаючи на зміст заявлених позовних вимог, для ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог у порядку частини другої статті 9 КАС України.

Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною 3 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 349, статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення, не передаючи справи на новий розгляд. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанцій підлягає зміні в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року змінити в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення.

В абзаці другому постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року замість середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в розмірі - « 12541 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок одна) грн. 24 коп.» зазначити - « 26817 (двадцять шість тисяч вісімсот сімнадцять)грн. 44 коп.».

В іншій частині постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

А.В. Жук