Справа № 420/4771/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4771/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

18 серпня 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо обмеження максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 04 червня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб які втратили працездатність пенсії ОСОБА_1 та не виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії без обмеження її максимальним розміром, у розмірі 70% від грошового забезпечення, та провести доплату різниці пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 24.09.2019 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року:

- адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо обмеження максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб які втратили працездатність пенсії ОСОБА_1 та не виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії без обмеження її максимальним розміром, у розмірі 70% від грошового забезпечення, та провести доплату різниці пенсії між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами з 24.09.2019 року;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в рішенні суду від 27 липня 2020 року не вирішено.

29 липня 2020 року від представника позивача, адвоката Філіппова Ю.Г. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення (вхід. №ЕП/11586/20), в якій заявник просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судових витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 18 150,00 грн. (вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят гривень нуль копійок).

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З урахуванням положень ч.1 ст.120, ч.6 ст.120, ч.3 ст.252 КАС України та перебування головуючого судді по справі у період з 27 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року у черговій щорічній відпустці, дана заява вирішується судом 18.08.2020 року у межах строку, визначеного ч.3 ст.252 КАС України.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Філіппова Ю.Г. про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/4771/20 суд зазначає наступне.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05 липня 2012 року (далі - Закон №5076-VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Відповідно до ст.19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.5, 7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України).

Згідно з ч.1, 5 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз застосованих судом, у цьому додатковому рішенні, правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, Суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2019 року по справі №9901/350/18.

Судом встановлено, що 29 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Філіппов та партнери» в особі керуючого партнера Ю.Г. Філіппова укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №24-2020 (надалі - Договір).

Згідно пункту 1 статті 1 Договору, адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, цим Договором приймає на себе зобов`язання надання правової допомоги в межах, передбачених цим договором на підставі погодженої сторонами правової позиції або оплачених рахунків.

Пунктом 1 статті 4 Договору передбачено, що гонорарні відносини, компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цього Договору врегульовуються додатковими угодами або на підставі виставлених адвокатським об`єднанням рахунків на оплату, актів надання послуг, тощо. Гонорар встановлюється відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Вартість послуг розраховується із погодженої сторонами ставки: вартість 1 розрахункової години надання послуг адвокатом - 1 650,00 грн. без ПДВ (погодинна оплата) (п.2 ст.4 Договору).

Відповідно до п.4, 5 статті 4 Договору, клієнт розуміє та приймає факт, що витрати на професійну правову (правничу) допомогу (гонорар) стягуються з винної сторони на підставі судового рішення та можуть бути меншими від фактичного понесених або взагалі не компенсовані. Правову допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує в гривнях шляхом переказу грошових коштів відповідно до діючих в Україні правил розрахунків.

До заяви представником позивача також було надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 28 липня 2020 року з якого вбачається наступний опис здійснених робіт:

1) Підготовка проекту заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.05.2020 року, що включає в себе:

- юридичний аналіз Повідомлення ГУ ПФУ в Одеській області від 30.10.2020 року;

- аналіз законодавства стосовно ситуації ОСОБА_1 (Закони України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року №911-VIІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII);

- аналіз судової практики (Рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року №1-рн/99);

- безпосередня підготовка проекту заяви.

Усього 2 години - 3 300,00 грн.

2) Підготовка та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії від 04.06.2020 року у справі №420/4771/20, що включає в себе:

- аналіз та робота з процесуальним (КАС України) та іншим профільним законодавством України (Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VІ тощо);

- аналіз національної судової практики з аналогічних правовідносин;

- аналіз судової практики Європейського суду з прав людини, зокрема, з питань застосування положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року тощо;

- розрахунок суми та консультування клієнта щодо сплати судового збору;

- безпосередня підготовка позовної заяви;

- формування пакету додатків, копій для відповідача; роздруківка документів, явка до Одеського окружного адміністративного суду, подання позовної заяви з додатками до суду.

Усього 4,8 годин - 7 920,00 грн.

3) Підготовка відповіді на відзив від 25.06.2020 року у справі №420/4771/20, що включає в себе:

- юридичний аналіз відзиву на позовну заяву від 23.06.2020 року, поданого ГУ ПФУ в Одеській області;

- робота з процесуальним (КАС України) та іншим профільним законодавством України; ознайомлення з судовою практикою у подібних спорах, зокрема, щодо аргументації відповідача;

- безпосередня підготовка документу;

- надсилання відповіді на відзив відповідачу;

- роздруківка, підписання та подання до суду відповіді на відзив з додатками від 25.06.2020 року.

Усього 4,2 години - 6 930,00 грн.

Разом 11 годин - 18 150,00 грн.

Згідно доданого до заяви акту надання послуг №53 від 28 липня 2020 року та рахунку на оплату №53 від 28 липня 2020 року за Договором №24-2020 від 29.04.2020 року, в рамках супроводження адміністративної справи №420/4771/20, сторони погодили, що виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги):

- гонорар. Послуг з надання правової (правничої допомоги). Підготовка проекту Заяви до ГУ Пенсійного фонду в Одеській області від 07.05.2020 року (про призначення та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром) - 2 год. 3 300,00 грн.;

- гонорар. Послуг з надання правової (правничої допомоги). Підготовка та подання до суду позовної заяви з додатками у справі №420/4771/20 - 4,8 год. 7 920,00 грн.;

- гонорар. Послуг з надання правової (правничої допомоги). Підготовка та подання до суду відповіді на відзив у справі №420/4771/20 - 4,2 год. 6 930,00 грн.

В акті №53 від 28 липня 2020 року також зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року при розгляді справи 200/14113/18-а.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України виходить із наступного:

- дана справа відноситься до незначної складності;

- позовна заява фактично складена на восьми аркушах;

- позов носить немайновий характер.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Вищевказані висновки зазначені в постанові Верховного суду від 08 квітня 2020 року по справі № 922/2685/19.

Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 18 150 грн. не є співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у детальному опису робіт (наданих послуг) переліком.

Крім того, суд звертає увагу, що ані в матеріалах справи, ані до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача не було надано доказів сплати ОСОБА_1 коштів на оплату послуг з надання правової (правничої) допомоги, з урахуванням п.4, 5 договору про надання правової допомоги від 29.04.2020 року.

При цьому, суд враховує, що частину послуг щодо правової допомоги, як зазначено у детальному описі робіт від 28 липня 2020 року, а саме: повідомлення ГУ ПФУ в Одеській області від 30.10.2020 року; аналіз судової практики (без посилання на конкретні справи та не зазначення їх номерів); аналіз законодавства та робота з процесуальним Законом (КАС України); підготовка проекту заяви (не зазначено якої саме заяви) не може бути розцінена судом як надання правової допомоги у розумінні наведених норм законодавства.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

На підставі викладеного та керуючись ст.132, 134, 139, 252, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача, адвоката Філіппова Ю.Г. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Прийняти по справі №420/4771/20 додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень нуль копійок).

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Стефанов