Справа № 755/11381/20
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

при секретарі Гриценко О.І.,

за участі учасників справи:

представників позивача Мельник М.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладач Саба Анвар Абдулла

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про продовження строку затримання, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: продовжити строк затримання громадянину Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 6 (шість) місяців.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 лютого 2019 року у ході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України, працівниками ДМС у м.Києві та Київській обл. було виявлено громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавало право законного перебування його на території України, чим порушив вимоги ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні».

Позивач зазначає, що відповідач прибув на територію України в 2009 року через котрольний пукт «Бориспіль» в приватни цілях, але перебуваючи на території України втратив документи, що засвідчували його особу до посольства Респудліки Азербайжан чи до органів ДМС, міліції з даного приводу не звертався.

Паспортний документ у відповідача відсутній, близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони в Україні не має, тобто підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

28.01.2020 року за порушення міграційного законодавства України відносно громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було пийнято рішення про примусове повернення до країни походження, зобов`язано залишити територію України не пізніше 7.02.2020 р. із забороною в`їзду на територію України на три роки.

Рішення про примусове повернення до країни походження відповідач не виконав.

За даних обставин 19 лютого 2020 року Ріпкінським районний судом Чернігівської обл. було ухвалено рішення про задоволення адміністративного позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення з України. Того ж дня, прийнято рішення про поміщення громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 до Чернігівського ПТПІ.

При ухвалені зазначеного рішення судом не було встановлено обставин визначених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Позивач вказує, що ним активно вживаються заходи щодо ідентифікації відповідача, зокрема, відповідач заповнив анкету встановленого зразка для ідентифікації його особи та виготовлення сертифікату на повернення 10.03.2020 р., але на даний час відповіді з Посольства Респуліки Азербайжан на лист ДМС не отримано, що стало підставою для повторного звернення позивача до посольства Респуліки Азербайжан з відповідним листом.

Представник позивача судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов визнав, визнавши фактичні обставини, що зазначені в позовній заяві, зазначаючи при цьому, що дійсно на території Украни перебуває з 2009 року, документи втратив також в 2009 році, але до правоохоронних органів чи до посольства не звертався, так - як був не обізнаних з даного питання, бажажє виїхати до країни походження.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши відзив на позовну заяву, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як убачається з матеріалів справи, 28.01.2020 року за порушення міграційного законодавства України відносно громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було пийнято рішення про примусове повернення до країни походження, зобов`язано залишити територію України не пізніше 7.02.2020 р. із забороною в`їзду на територію України на три роки.

Рішення про примусове повернення до країни походження відповідач не виконав.

За даних обставин 19 лютого 2020 року Ріпкінським районний судом Чернігівської обл. було ухвалено рішення про задоволення адміністративного позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення з України. Того ж дня, прийнято рішення про поміщення громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 до Чернігівського ПТПІ строком до 18 серпня 2020 р.

Вказане рішення набуло законної сили.

На час розгляду справи позивачем не було отримано відповіді на лист №8010.8.3-16750/8010.8.-20 від 7.04.2020 р з посольства Азербайжанської Респуліки щодо ідентифікації особи відповідача для його примусового видворення.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч. 11, 12, 13 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Судом встановлено, що під час перебування громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців, даних які б могли підтвердити надання останньому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні відсутні, відомостей від посольства щодо підтвердження особи не надходило, що унеможливлює вирішення питання компетентними органами про видворення особи з території України.

На підставі вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , про продовження строку затримання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статей 2, 4, 5, 6, 194, 211, 217, 241, 24, 245, 246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (Код , адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) до громадянина Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( тимчасово перебуває АДРЕСА_1 ) про продовження строку затримання задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянину Азербайжанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 6 (шість) місяців до 16.02.2021 року включно.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 16 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 17 серпня 2020 року.

Суддя