Справа № 240/6482/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/6482/20
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання притиправними дії, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не урахування для розрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період 2017 року щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 у розмірі 3147,15 грн. та винагороди за участь в АТО/ООС у розмірі 3133,33 грн., яку отримував під час проходження військової служби;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2017 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 у розмірі 3147,15 грн. та винагороди за участь в АТО/ООС у розмірі 3133,33 грн., яку отримував під час проходження військової служби, з урахуванням проведеної виплати, інфляційних втрат та 3% річних за період з 09.11.2017 року по день прийняття рішення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату компенсації за невикористану додаткову відпустку передбачену п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2017 рік із розрахунку 411,08 грн. в день до дня ухвалення рішення в даній справі із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
Процесуальні строки, які були, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, продовжені на строк дії карантину, установленого з 12.03.2020, закінчуються 06.08.2020, згідно пункту 2 Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18 червня 2020 року.
Ухвалою від 10.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказавши, що відповідно до п. 8 Наказу МВС № 73 від 02.02.2016 винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат, а тому такі винагороди для обчислення вихідної допомоги при звільненні не враховуються; щомісячна грошова додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 правомірно не включена до розрахунку індексації грошового забезпечення позивача; винагороди за участь в АТО/ООС не є додатковим видом грошового забезпечення в розумінні ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а відноситься до інших соціальних гарантій військовослужбовців; при розрахунку середнього заробітку застосовується принцип пропорційності (співмірності) недоплаченої суми.
Позивач подав відповідь на відзив, зазначивши, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, неврахована винагорода "є не разовою, а періодичною, щомісячною".
Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.
Проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.
Наказом начальника Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 09.11.2017 № 581-ос (а.с.53) старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу; остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 09.11.2017.
Згідно п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач, як учасник бойових дій (а.с.9), має таку пільгу, як одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, ОСОБА_1 розраховувалась, згідно Довідки-розрахунку військової частини НОМЕР_1 (а.с.20), виходячи з його грошового забезпечення на день виключення зі списків особового складу частини в сумі 6444,25 грн. (посадовий оклад - 975 грн., оклад за військовим званням - 115 грн., надбавка за вислугу років - 109 грн., преміювання - 3900 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань - 1199 грн., надбавка за особливі умови служби - 146,25 грн.), склала 3007,32 грн. (6444,25 грн./30 днів*14 днів) та була виплачена в березні 2020 року (а.с.14,19).
Вважаючи, що при розрахунку виплаченої грошової компенсації протиправно не були враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 у розмірі 3147,15 грн. та винагороду за участь в АТО/ООС у розмірі 3133,33 грн., яки позивач отримував під час проходження військової служби, він звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 3 п. 14 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Згідно п. 4.9.10 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 № 425, яка діяла на момент звільнення позивача зі служби, грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, провадиться, виходячи з місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день звільнення з військової служби; при цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Таким чином для правильного вирішення справи необхідно визначити, чи відносяться щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 у розмірі 3147,15 грн. та винагорода за участь в АТО/ООС у розмірі 3133,33 грн., яки позивач отримував під час проходження військової служби (а.с.15) до місячного розміру грошового забезпечення.
Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що до складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
В п. 1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 № 425, зазначено:
"грошове забезпечення - це гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення;
місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
До складу місячного грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія)".
Суд звертає увагу, що вказана інструкція не відносить до складу місячного грошового забезпечення винагороди, а до складу грошового забезпечення відносить лише ті винагороди, які мають постійний характер.
Пунктом 1 Постанови КМ України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" установлена щомісячна додаткова грошова винагорода. Відповідно до п. 2 вказаної Постанови граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
На виконання цієї постанови був виданий Наказ МВС України від 02.02.2016 № 73 "Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України".
Відповідно до п. 2, 3 вказаної Інструкції, розмір винагороди залежить від місячного грошового забезпечення, у зв`язку із чим слід прийти до висновку, що вона не може входити до складу місячного грошового забезпечення, який впливає на її розмір.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода входять до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, але не входять до складу місячного грошового забезпечення.
Щодо винагороди за безпосередню участь в АТО, яка виплачувалась позивачу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" № 18 від 20.01.2016, Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом МВС України від 18.03.2016 № 188, то згідно цих нормативних актів, виплата вказаної винагороди залежить від участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду та обраховується в залежності від часу такої участі, тобто не має постійного характеру і, відповідно, не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення.
Таким чином, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірні дії відповідача на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що вони вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відмовляє в задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) про визнання притиправними дії, зобов`язання вчинити дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк