Справа № 520/2691/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 серпня 2020 р. № 520/2691/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) до Приватного підприємства "ШАЙН ГРУП КОНСАЛТ" (просп. Гагаріна, буд. 20 А, оф. 107, м. Харків, 61000, ) про стягнення податкового боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просить суд стягнути до бюджету України кошти у розмірі 45991.50 грн. в рахунок погашення податкового боргу з відповідача з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Судова документація направлялася на адресу відповідача, визначну згідно витягу з ЄДРПОУ, проте повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Приписами Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» термін подання відзиву на адміністративний позов подовжено на строк дії карантину встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами)

Станом на 18.08.2020 з урахуванням положень Закону України від 18.06.2020 № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» відповідачем відзив на адміністративний позов не поданий, як не подано заяви про подовження відповідного строку.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач (колишня назва ПВКП « Рембудналадка»), пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статусу суб`єкта господарювання юридичної особи та перебував на обліку в ГУ ДПС у м. Києві (Оболонський район м. Києва).

В період з 10.07.2014 по 16.07.2014 Державною податковою інспекцію в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі наказу № 1377 від 10.07.2014 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного виробничо-комерційного підприємства "Рембудналадка" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин із TOB «Логістікс Плюс» за період з 01.02.2013 по 30.04.2013.

За результатами перевірки складено акт № 800/26-54-22-03/30729215 від 23.07.2014, яким встановлено порушення пункту 138.1 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток у 2013 році на 200,00 грн., пункту 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 38650,00 грн.

28.08.2015 на підставі зазначеного акту прийнято податкове повідомлення - рішення №9262203, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 48 312,50 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 9662,50 грн.

Приватним виробничо-комерційним підприємством "Рембудналадка" до Головного управління Міндоходів у м. Києві подано скаргу на податкове повідомлення - рішення №9262203 від 28.08.2013, яка рішенням про результати розгляду первинної скарги №105511/10/26-15-10-06-15 від 16.12.2014, залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення без змін.

Приватним виробничо-комерційним підприємством "Рембудналадка" до Державної фінансової служби України подано скаргу на податкове повідомлення - рішення №9262203 від 28.08.2013, яка рішенням про результати розгляду скарги № 8505/6/09-99-01-04-25 від 10.12.2014, залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення без змін.

Приватне виробничо-комерційне підприємство "Рембудналадка" не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням № від 08.08.2014, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

27.04.2015 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі 826/105/15 відмовлено у задоволенні позову.

23.06.2015 постановою Київського апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року, позов задоволено.

Постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 15.01.2016року касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві задоволено частково: постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 року у справі №826/105/15 скасовано. Справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі 826/105/15 апеляційну скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства "Рембудналадка" залишено без задоволення; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року залишено без змін.

Вважаючи суму податкового боргу у розмірі 45991.50 грн. узгодженою, позивач звернувся до суду за стягненням вказаної заборгованості в судовому порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України ( далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За змістом пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що контролюючим органом виставлено відповідачу податкову вимогу від 14.05.2019 року № 81127-58 про сплату податкового боргу у розмірі 45991.50 грн., яку направлено на адресу відповідача, однак поштове відправлення повернуто до контролюючого органу у зв`язку з закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

Пунктом 7 розд. IV наказу Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610 «Про затвердження Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків» зазначено, що податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пункту 6 цього розділу.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, податкова вимога від 14.05.2019 року № 81127-58 вважається врученою відповідачу.

Відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України, зокрема, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, податковий борг відповідача виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 08.08.2014 року, яке є чинним на момент розгляду справи.

Доказів протилежного відповідачем суду не надано, як не встановлено судом під час розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, та беручи до уваги ту обставину, що визначена відповідачу сума податкового боргу в розмірі 45991.50 грн. набула статусу узгодженого податкового зобов`язання, оскільки податкове повідомлення-рішення, на підставі якого виник податковий борг, не скасоване в судовому порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути до бюджету України кошти у розмірі 45991 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) грн.50коп. в рахунок погашення податкового боргу з Приватного підприємства «Шайн груп консалт» (пр. Гагаріна, 20А, офіс.107, ) з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У період з 27.072020 по 17.08.2020 головуюча по справі перебувала у відпустці, отже, справа розглянута у перший робочий день 18.08.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.