Справа № 420/1461/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1461/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Національного університету «Одеська морська академія» (, адреса: вул. Дідріхсона, 88, м. Одеса, 65029) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (, адреса: вул. 7-ма Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Національного університету «Одеська морська академія» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення від 07.02.2020 року №2.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.02.2020 року о 10:14:04 справа №420/1461/20 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року позовну заяву Національного університету «Одеська морська академія» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати недоплаченого судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 2613 (дві тисячі шістсот тринадцять) грн. 81 коп..

04.03.2020 року за вх.№10081/20 від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали від 25.02.2020 року разом із квитанцією про сплату судового збору, чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.04.2020 року.

25.03.2020 року за вх.№ЕП/3558/20 та 26.03.2020 року за вх.№13448/20 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 року провадження у справі №420/1461/20 зупинено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

24.04.2020 року за вх.№ЕП/5844/20 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

30.04.2020 року за вх.№17163/20 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року провадження у справі №420/1461/20 поновлено, призначено підготовче засідання на 05.08.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.08.2020 року.

У судовому засіданні 13.08.2020 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 20.08.2020 року для додаткового вивчення матеріалів справи.

В обґрунтування вимог позову та у відповіді на відзив (вх.№ЕП/5844/20 від 24.04.2020 року) представник позивача вказав, що в період з 20.01.2020 року по 31.01.2020 року посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області проводилася планова перевірка Національного університету «Одеська морська академія» з питань дотримання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. За результатом перевірки встановлено порушення у сфері регулювання цін, порушення визначені у Акті та на цій підставі прийнято рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення від 07.02.2020 року №2, яким застосовано до позивача адміністративно господарські санкції. Не погоджуючись із вказаним рішенням та надаючи оцінку складовим виявлених порушень, представник позивача вказує, що:

по-перше, виходячи із норм, визначених у Порядку надання платних освітніх послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України 23.07.2010 року № 736/902/758 та Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого цим же Наказом, вбачається, що базою для розрахунку капітальних витрат є загальна вартість платної освітньої (іншої) послуги, саме з якої і слід вираховувати відсоткове співвідношення капітальних витрат, що і було здійснено позивачем;

по-друге, із відомостей з ЄДР вбачається, що позивач не здійснює будь-яку діяльність, яка б відносилась до розділу 47 КВЕД, а саме за цим видом діяльності юридичні особи муть бути належним суб`єктом правовідносин щодо торговельної надбавки (націнки). Національний університет «Одеська морська академія» є неприбутковою організацією, а можливість реалізації роздрібної торгівлі позивачем регламентована постановою КМУ від 27.08.2010 року № 796, якою затверджено Перелік платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності. На переконання позивача, на його діяльність, пов`язану з виробництвом та реалізацією продукції громадського харчування та організацією її споживання, не розповсюджуються вимоги Закону України «Про ціну і ціноутворення» щодо торговельної надбавки (націнки) та розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 06.09.2017 року № 790/А-2017, адже Позивач не здійснює діяльність у сфері роздрібної торгівлі та не отримує прибутку;

по-третє, щодо висновків про включення «капітальних витрат» у розмірі понад 10 відсотків при встановленні вартості проживання позивач не погоджується із наведеним розрахунком, який здійснений невірно. В обґрунтування цього до позовної заяви додано власний розрахунок Позивача, що має відмінності, від складеного посадовими особами, що здійснювали перевірку.

25.03.2020 року за вх.№ЕП/3558/20 та 26.03.2020 року за вх.№13448/20 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а 30.04.2020 року за вх.№17163/20 - заперечення на відповідь на відзив, у яких представник Головного управління не визнає позовні вимоги та вважає їх необґрунтованими. На підтвердження цього представник вказує, що:

по-перше, з аналізу норм Порядків випливає, що кінцева вартість послуги має вже включати в себе розраховані капітальні витрати, які потрібно відраховувати у розмірі до 10% від суми інших складових розрахунку вартості послуги, а саме сукупності таких статей витрат як заробітна плата, нарахування на оплату праці, використання товарів та послуг, видатки на відрядження, оплата комунальних послуг на електроенергію тощо;

по-друге, Національним університетом визнано порушення в частині визначення вартості проживання у гуртожитку, а на підтвердження обґрунтованості надано детальний розрахунок із визначенням складових отриманої економічно обґрунтованої вартості проживання у гуртожитку;

по-третє, розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 06.09.2017 року № 790/А-2017 є нормативно-правовим актом, зареєстрованим у спосіб, що визначений законом, і має виконуватись, у тому числі позивачем, адже обмеження щодо розміру граничних торгівельних надбавок (націнки) на продукцію громадського харчування, що реалізується у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у розмірі 40%, застосовується і до Національного університету «Одеська морська академія».

У судове засідання 20.08.2020 року сторони явку представників не забезпечили. 20.08.2020 року за вх.№32883/20 від представника позивача та за вх.№32884/20 від представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

На підставі ч.3 ст.194 КАС України справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні 13.08.2020 року, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в період з 20.01.2020 року по 31.01.2020 року посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області проводилася планова перевірка Національного університету «Одеська морська академія» з питань дотримання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

За результатами перевірки було складено акт № 250 від 31.01.2020 року, який був отриманий Позивачем у той же день - 31.01.2020 року (Т.1 а.с.19-24)

Не погоджуючись із результатами перевірки та скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», позивач надав відповідачу свої заперечення (зауваження) вих. № 05/285 від 04.02.2020 року разом із відповідними додатками (Т.1 а.с.42-44).

07.02.2020 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення № 2 від 07.02.2020 року (Т.1 а.с.18).

Згідно вказаного Рішення до Позивача було застосовано штраф у сумі 314387,74 грн. та вилучено необґрунтовано одержану виручку у розмірі 314387,74 грн. на підставі п.6 ч.1 ст.18, п.1 ч.1 ст.20, ч.2 ст.20 ЗУ «Про ціни і ціноутворення», част.9 ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду(контролю) у сфері господарської діяльності».

Не погоджуючись із даним рішенням, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), є Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877).

Згідно ч.1 ст.1 Закону №877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Стаття 2 Закону №877 регламентує, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Стаття 5 визначає, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

У період з 20.01.2020 року по 31.01.2020 року посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області проводилася планова перевірка Національного університету «Одеська морська академія» з питань дотримання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

За результатами проведення перевірки встановлено наступні порушення.

При розгляді планових кошторисів та розрахунків плати за навчання Академією було встановлено, що в порушення вимог пункту 2.6 розділу II Порядку №1 надання платних освітніх послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти України, Міністерства економіки України та Міністерством фінансів України від 23.07:2010 №736/902/758 при формуванні плати за навчання в деяких випадках були включені «капітальні витрати» у розмірі понад 10 відсотків в межах вартості платної освітньої послуги.

Вказане призвело до необґрунтованого завищення вартості освітніх послуг для вітчизняних студентів та іноземців, які навчаються за контрактом на денній та заочній формах освіти.

Внаслідок чого за 2 півріччя 2018-2019 та 1 півріччя 2019-2020 навчальних років Академією необґрунтовано одержано виручку у сумі 104 492 грн.

При перевірці інших платних послуг - плати за проживання в студентських гуртожитках було встановлено порушення - завищення відсотку «капітальних витрат» при формуванні плати за проживання, тобто «капітальні витрати» були включені у розмірі понад 10 відсотків в межах вартості платної послуги, чим були порушені вимоги пункту 2,6 розділу II Порядку №2 надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти України, Міністерства економіки України та Міністерством фінансів України від 23.07.2010 №736/902/758.

Внаслідок встановленого порушення в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 Академією необґрунтовано одержано виручку у сумі 20 755,77 грн.

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 06.09.2017 №790/А-2017 «Про внесення змін до розпорядження виконуючого обов`язки голови Одеської обласної державної адміністрації від 27 січня 2015 року №30/А-2015» встановлено для суб`єктів господарської діяльності всіх форм власності граничні торговельні надбавки (націнки) на продукцію громадського харчування, що реалізується в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у розмірі 40 відсотків.

Національний університет «Одеська морська академія» наказами від 01.06.2018 №300 та від 16.07.2019 №318 «Про харчування курсантів» встановив для курсантів, які навчаються за контрактом, слухачів підготовчих курсів навчально-методичного центру довузівської підготовки добову вартість харчування в їдальні НУ «ОМА» в розмірі з 01 липня 2018 року - 84,00грн. та з 01 серпня 2019року - 90.00грн. з урахуванням ПДВ.

Добова вартість харчування встановлена з порушенням вимог зазначеного розпорядження в частині завищення встановленої граничної торговельної надбавки у розмірі 40%. Так, до складу встановленої з 01 липня 2018 року добової вартості харчування в розмірі 84,00 грн. була врахована торговельна надбавка (націнка) в розмірі 55,5% та з 01 серпня 2019 року - в розмірі 90,00 грн. 55,2% замість встановленої граничної торговельної надбавки 40%.

В результаті сума необґрунтовано одержаної виручки за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 склала 189 139,97грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам окремо по встановлених порушеннях суд зазначає наступне.

Фактично, доводи сторін стосуються різної оцінки встановлених під час перевірки обставин:

1) при формуванні плати за навчання в деяких випадках були включені «капітальні витрати» у розмірі понад 10 відсотків в межах вартості платної освітньої послуги;

2) при формуванні плати за проживання в студентських гуртожитках були включені «капітальні витрати» у розмірі понад 10 відсотків в межах вартості платної освітньої послуги;

3) добова вартість харчування встановлена з порушенням вимог розпорядження від 06.09.2017 №790/А-2017 в частині завищення встановленої граничної торговельної надбавки у розмірі 40%.

Спільним Наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України №736/902/758 від 23.07.2010 року затверджено Порядок надання платних освітніх послуг державними та комунальними навчальними закладами (Порядок №1), та Порядок надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами (Порядок №2).

Згідно п.2.1. Порядку №1 встановлення вартості платної освітньої послуги здійснюється на базі економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних з її наданням.

Згідно п.2.2. Порядку №1 складовими витрат є:

витрати на оплату праці працівників;

нарахування на оплату праці відповідно до законодавства;

безпосередні витрати та оплата послуг інших організацій;

капітальні витрати;

індексація заробітної плати, інші витрати відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 2.6 Порядку №1 визначено, що капітальні витрати враховуються у розмірі до 10 відсотків в межах вартості платної освітньої послуги, встановленої відповідно до цього Порядку, з урахуванням положень абзаців п`ятого та шостого пункту 2.1 цього розділу.

Згідно п.2.1. Порядку №2 встановлення вартості платної освітньої послуги здійснюється на базі економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних з її наданням.

Згідно п.2.2. Порядку №2 складовими витрат є:

витрати на оплату праці працівників;

нарахування на оплату праці відповідно до законодавства;

безпосередні витрати та оплата послуг інших організацій;

капітальні витрати;

індексація заробітної плати, інші витрати відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 2.6 Порядку №2 визначено, що капітальні витрати враховуються у розмірі до 10 відсотків у межах вартості платної послуги, встановленої відповідно до цього Порядку.

За аналізом наведених норм суд приймає доводи позивача щодо застосованого порядку вирахування розміру капітальних витрат, що включені до вартості надання освітніх послуг. За позицією позивача, базою для визначення розміру капітальних витрат є загальна вартість платної послуги, і саме це встановлено у цитованих нормах Порядку №1 та Порядку №2.

Відповідач, у свою чергу, визначає, що кінцева вартість послуги має вже включати в себе розраховані капітальні витрати, які потрібно відраховувати у розмірі до 10% від суми інших складових розрахунку вартості послуги, а саме сукупності таких статей витрат як заробітна плата, нарахування на оплату праці, використання товарів та послуг, видатки на відрядження, оплата комунальних послуг на електроенергію тощо.

Однак, така позиція не узгоджується із положеннями Порядків, у яких подібне тлумачення не надається.

Суд звертає увагу, що суб`єкти владних повноважень мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок не встановлює складових вартості послуги, які мають або можуть бути враховані при визначенні капітальних витрат. У даному аспекті визначення таких складових самостійно Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області не відповідає ст.19 Конституції України та є вільним трактуванням відповідачем норм чинного законодавства.

За таких умов суд вважає, що позивачем при визначенні вартості навчання на окремих спеціальностях було вірно застосовано положення Порядків №1 та №2, а тому встановлене відповідачем під час перевірки порушення в цій частині є необґрунтованим.

Надаючи оцінку порушенню щодо формування плати за проживання в студентських гуртожитках із включенням «капітальних витрат» у розмірі понад 10 відсотків в межах вартості платної освітньої послуги суд зазначає наступне.

По-перше, позивачем не заперечується той факт, що порушення мало місце.

По-друге, на переконання позивача, розрахований відповідачем розмір денної вартості проживання у гуртожитку не відповідає розрахунку, здійсненому самостійно позивачем. Відповідач зазначає, що економічно обґрунтована вартість за одну добу складає 24,31 грн. у січні-червні 2019 року та 27,16 у липні-грудні 2019 року, при цьому надає до суду детальний розрахунок такої вартості (Т.1 а.с.101). Позивач у свою чергу надані числові показники (Т.1 а.с.37) ніяк не пояснює.

З огляду на це суд вважає, що в цій частині (20755,77 грн.) відповідач дійшов обґрунтованого висновку про наявність порушення, а тому сума адміністративно-господарських санкцій підлягає стягненню, а необґрунтовано одержана виручка підлягає вилученню.

З приводу наступного порушення суд вважає за необхідне визначити таке.

Закон України «Про ціни і ціноутворення» (далі - Закон №5007) визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Згідно п.12 ч.1 ст.1 Закону №5007 торговельна надбавка (націнка) - сума витрат суб`єкта господарювання, що пов`язані з обігом товару та здійснюються в процесі його продажу (реалізації) у роздрібній торгівлі, та прибутку. Гранична торговельна надбавка (націнка) є її максимально допустимим рівнем, який повинен враховуватися суб`єктом господарювання під час реалізації товару в роздрібній торгівлі.

Згідно ч.1 ст.2 Закону №5007 дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення. Дія цього Закону не поширюється на встановлення тарифів на медичні послуги та лікарські засоби в межах програми медичних гарантій згідно із Законом України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення".

Згідно пунктів 1,6 ч.1 ст.18 ЗУ «Про ціни і ціноутворення» уповноважені органи мають право: проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно частин 1,2 ст.20 цього Закону (в редакції, чинній станом на 07.02.2020р.) до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за: 1) порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки; 2) стягнення плати за товари, які згідно із законодавством надаються безоплатно, - штраф у розмірі 100 відсотків вартості проданих (реалізованих) товарів; 3) надання уповноваженим органам недостовірних відомостей - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 4) невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суми адміністративно-господарських санкцій зараховуються до державного бюджету. Сума необґрунтованої виручки, одержаної суб`єктами господарювання, які на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача, повертається споживачам.

Згідно ч.1 ст.13 Закону №5007 державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом:

1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання:

фіксованих цін;

граничних цін;

граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди);

граничних нормативів рентабельності;

розміру постачальницької винагороди;

розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів);

2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.

На виконання ст.13 Закону №5007 Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 06.09.2017 №790/А-2017 «Про внесення змін до розпорядження виконуючого обов`язки голови Одеської обласної державної адміністрації від 27 січня 2015 року №30/А-2015» встановлено для суб`єктів господарської діяльності всіх форм власності граничні торговельні надбавки (націнки) на продукцію громадського харчування, що реалізується в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у розмірі 40 відсотків.

З аналізу наведених норм судом встановлено, що застосування граничних торговельних надбавок (націнки) можливе лише до суб`єктів господарювання, які отримують прибуток, а метою введення граничних розмірів надбавок є запобігання монополізації у відповідній сфері.

Посилання відповідача на поширення дії розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 06.09.2017 №790/А-2017 для суб`єктів господарської діяльності всіх форм власності суд не приймає, оскільки Закони України є актами вищої, ніж Розпорядження органів виконавчої влади на місцях, юридичної сили, а тому у спірних правовідносинах застосуванню підлягають норми Закону №5007.

Суд також погоджується із аргументом позивача, що він не здійснює діяльність з роздрібної торгівлі, оскільки за відомостями з з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не здійснює будь-яку діяльність, що відноситься до розділу 47 КВЕД.

Позивач здійснює діяльність із надання платних послуг за КВЕДом 85.42 «Вища освіта», а саме виробництво та реалізація продукції громадського харчування, організація її споживання як заклад освіти, що належить до державної власності, що регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010р. №796.

Таким чином, за результатом судового розгляду справи судом встановлено необґрунтованість встановлених Головним управлінням порушень в частині формування плати за навчання із включенням «капітальних витрат» у розмірі понад 10 відсотків в межах вартості платної освітньої послуги та визначення добової вартості харчування з порушенням вимог розпорядження від 06.09.2017 №790/А-2017 в частині завищення встановленої граничної торговельної надбавки у розмірі 40%. Однак, у зв`язку із порушенням в частині формування плати за проживання в студентських гуртожитках із включенням «капітальних витрат» у розмірі понад 10 відсотків в межах вартості платної освітньої послуги та згодою позивача із встановленим порушенням суд вважає, що застосування штрафу у сумі 20755,77 грн. та вилучення в цій сумі необґрунтовано отриманої виручки є правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідачем не спростована підставність аргументів позивача стосовно описаних вище складових виявлених порушень, не доведена правомірність рішення у відповідній частині.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що відповідачем лише частково обґрунтована правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що позов Національного університету «Одеська морська академія» підлягає задоволенню частково.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 4715 (чотири тисячі сімсот пятнадцять) грн. 81 коп. (а.с.6, 51).

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Національного університету «Одеська морська академія» () судових витрат зі сплати судового збору у сумі 4404 грн. 48 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам майнового характеру на підставі ч.3 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Національного університету «Одеська морська академія» (, адреса: вул. Дідріхсона, 88, м. Одеса, 65029) до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (, адреса: вул. 7-ма Пересипська, 6, м. Одеса, 65042) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення від 07.02.2020 року №2 в частині накладення штрафу у сумі 104 492 грн. та у сумі 189 139,97 грн., вилучення необґрунтовано одержавної виручки у розмірі 293 631,97 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Національного університету «Одеська морська академія» () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4404 грн. 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян