Справа № 183/6334/19 (2-а/183/49/20)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 183/6334/19 (2-а/183/49/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2020 року у справі № 183/6334/19 (2-а/183/49/20) (суддя І інстанції Сорока О.В.)

за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Підволоського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції Варшави Михайла Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху,-

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, винесеної інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Підволоського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Варшава Михайлом Васильовичем, серії ДП18 № 427852 від 24.09.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпП.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги серед іншого вказує, що оскаржена постанова не містить жодного посилання на будь-які відеозаписи, зокрема на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що свідчить про порушення відповідачем ст. 283 КУпАП.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

24 вересня 2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Підволоського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Варшава Михайлом Васильовичем винесено постанову серії ДП18 № 427852, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, за те, що о 23 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом в складі тягача марки DAF FT XT 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310, д.н.з. НОМЕР_2 . на 191 км, автодороги М-12, Стрий-Тернопіль перевозив негабаритний вантаж ширина якого перевищувала 2,6 м., а саме становить 2,8 м. не маючи дозволу на участь у дорожньому русі, чим порушив п.22.5 ПДР України. (а.с. 7)

Законність та обґрунтованість зазначеної вище постанови є предметом спору у цій справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем у позові не зазначено про наявність/відсутність у нього дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також не спростовано того факту, що вантаж є великогабаритним, та для перевезення якого необхідне відповідне документальне супроводження, в той час як відповідач, будучи уповноваженим працівником Національної поліції, який здійснював заходи щодо додержання Правил дорожнього руху України (перевірки наявності у позивача відповідного дозволу Національної поліції). Відтак, дійшов висновку про правомірність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі-Правила).

Згідно п. 2 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п.п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306 (далі ПДР України) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п. 27 Правил, затверджених постановою КМУ № 30, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення правил перевезення вантажу.

Статтею 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано до судів обох інстанцій жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, що вантаж, який перевозився бу великогабаритним, та для перевезення якого необхідне відповідне документальне супроводження, а також відсутність у позивача такого дозволу (фото, відеозапис тощо).

Відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується також і змістом оскарженої постанови, у якій не зазначено жодного доказу, який додається до цієї постанови.

Апеляційний суд зауважує, що саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судова колегія наголошує, що в силу статті 77 КАС України обов`язок доказування у даній справі покладено саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень, тобто позивач не повинен доводити відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання.

З огляду на це, відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

У зв`язку з цим, спостереження працівників підрозділу Національної поліції, не є достатнім доказом, який підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Проте, все зазначене вище залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим прийнята відповідачем постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн підлягає скасуванню.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України суд за наслідками розгляду справи про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу правопорушення. (п. 1 ст. 247 КУпАП).

Відтак, скасовуючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і порушені норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ураховуючи наслідки апеляційного розгляду справи, а також те, що позивачем у справі понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 576,3 грн, що підтверджується квитанцією 0.0..1 від 10.07.2020, сплачена сума відповідає ставкам судового збору за подання відповідної заяви, встановленим Законом України «Про судовий збір», то стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають витрати на судовий збір у сумі 576,3 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 247, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2020 року у справі № 183/6334/19 (2-а/183/49/20) скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Підволоського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції Варшави Михайла Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 427852 від 24.09.2019, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Підволоського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Варшава Михайлом Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 576,3 грн (п`ятсот сімдесят шість гривень 30 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ().

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко