Справа № 824/266/20-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/266/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Анісімова О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кривохижі Н.В.,

представника позивача - Миронова С.І.,

представника відповідача - Змеула О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (далі - позивач або Чернівцігаз) звернулось до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) (далі - відповідач або НКРЕКП) про визнання протиправною та скасування постанови від 20.12.2019 року, №2993 "Про накладення штрафу на АТ "Чернівцігаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу" (далі - Постанова).

1.2. Ухвалою суду від 26.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

1.3. Ухвалою від 11.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. Оскаржуваною Постановою на позивача накладено штраф у розмірі 850000,00 грн. за порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме положень статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

2.2. Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки ним правомірно не допущено до перевірки посадових осіб НКРЕКП, у зв`язку із відсутністю уніфікованого акту, ненадання погодження на перевірку центрального органу виконавчої влади, видання одночасно на одну перевірку трьох посвідчень. Окрім цього, оскаржувана Постанова прийнята з процедурними порушеннями, визначений нею штраф не відповідає принципу пропорційності.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

3.1. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив наступне.

3.2. Згідно зі статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Таким чином, Законом визначено, що для здійснення одного планового або позапланового заходу державного нагляду (контролю) (тобто - перевірки) оформляється лише одне посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Разом з тим, НКРЕКП було надано 3 (три) Посвідчення від 20.11.2019 року за №№ 460,461,462, які стали підставою для проведення однієї позапланової перевірки в Чернівцігаз, що є прямим порушенням вимог Закону. При цьому, за результатами однієї перевірки НКРЕКП прийняло 3 (три) постанови за №№2992, 2993 та 2994 від 20.12.2019 року про накладення 3-х (трьох) штрафів на позивача по 850000,00 грн. кожна.

3.3. Законними підставами для відмови позивачем відповідачу у проведенні перевірки є, зокрема, порушення ним вимог чинного законодавства, в тому числі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року №428.

Зокрема:

- НКРЕКП не було пред`явлено погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю) на проведення перевірки, що є порушенням вимог Закону. Погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю) були отримані ще у березні та травні 2019 року відповідно, в той час, як позапланова перевірка була призначена НКРЕКП у грудні 2019 року, тобто - через 9 та 7 місяців;

- на момент перевірки був відсутній уніфікований акт, що унеможливлює проведення перевірки

3.4. Крім цього, при прийнятті оскаржуваної постанови, НКРЕКП порушено порядок проведення засідання, визначений Законом та власним Регламентом НКРЕКП.

3.5. Також, Закон України «Про ринок природного газу» не містить таке порушення як відмова в допуску службової особи до проведення перевірки, а тому особа не може бути притягнута за таке порушення до відповідальності.

Аргументи відповідача

3.6. У судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позову заперечив, суду пояснив, що оскаржувана Постанова прийнята регулятором в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

3.7. Зокрема, кількість виписаних направлень на проведення перевірки відповідало кількості звернень фізичних осіб щодо ймовірних порушень в діяльності Чернівцігаз. При цьому жодний нормативно-правовий акт не забороняє проводити одночасно три перевірки за наявності на те підстав.

3.8. НКРЕКП мало в наявності погодження центрального органу виконавчої влади щодо проведення перевірки позивача, однак вручити їх останньому не представилось можливим.

3.9. Щодо відсутності уніфікованого акту, то такий акт розроблений НКРЕКП, а тому зазначене не могло бути підставою для не допуску до перевірки.

3.10. Позивачем порушено пункт 2.1 глави 2 Ліцензійних умов щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме положень статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом, а тому його правомірно притягнуто до відповідальності.

3.11. Оскаржувана Постанова прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, накладений штраф відповідає вимозі пропорційності, процедурні порушення при її прийнятті не вчинялись.

ІV. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4.1. 09.01.2019 року на адресу Державної регуляторної служби України надійшло звернення ОСОБА_1 щодо перевірки діяльності операторів ПАТ «Чернівцігаз збут» (Т.1, а.с.170), яке листом від 11.01.2019 року надіслано за належністю до НКРЕКП (Т.1, а.с.169)

4.2. 14.05.2019 року Державна регуляторна служба України надала погодження НКРЕКП щодо проведення (здійснення) органом ліцензування позапланових перевірок додержання вимог пункту 2.1 Ліцензійних умов щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, №329-VIIІ (далі - Закон №329), чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме, щодо донарахувань побутовим споживачам обсягів природного газу, які враховують різницю у приведенні до стандартних умов ПАТ «Чернівцігаз» відповідно до звернення ОСОБА_1 .

Відповідно до цього погодження, вказана позапланова перевірка може бути проведена органом ліцензування при дотриманні вимог Закону України «Про особливості здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб , які застосовують спрощену систему оподаткування обліку та звітності» від 23.02.2012 року, №4448-VI; Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року, №877-V (далі - Закон №877) в частині використання уніфікованих форм актів, які відповідають вимогам Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року, №342 «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)» (далі - Постанова №342) (Т.1, а.с.171-184).

4.3. Постановою НКРЕКП від 06.08.2019 року, №1658 постановлено здійснити позапланову перевірку в тому числі АТ «Чернівцігаз» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 року, №201, у частині питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу (Т.1, а.с.185-186).

4.4. 20.11.2019 року головою НКРЕКП видано посвідчення на проведення позапланової виїзної перевірки №461, яким, на строк з 09.12.2019 року по 11.12.2019 року, доручено посадовим особам сектору НКРЕКП в Чернівецькій області здійснити перевірку АТ «Чернівцігаз» відповідно до рішення НКРЕКП від 06.08.2019 року, №461 (Т.1, а.с.24-25).

Окрім цього, 20.11.2019 року головою НКРЕКП видано посвідчення на проведення позапланової виїзної перевірки №460 та №462 з тих самих питань, того самого ліцензіата, однак за іншими зверненнями споживачів (Т.1, а.с.22-23, 26-27).

4.5. 06.12.2019 року, сектором НКРЕКП в Чернівецькій області здійснено запити інформації та документів від позивача відповідно до предмету перевірку, з вимогою надати документи до 11 год. 09.12.2019 року та 12 год. 09.12.2019 року (Т.1, а.с.17; Т.2, а.с.65-67), які надійшли до адресата 12.12.2019 року (Т.2, а.с.68-69).

4.6. Листом від 12.12.2019 року позивачем відмовлено у наданні запитуваної інформації (Т.1, а.с.21).

4.7. 09.12.2019 року та 10.12.2019 року посадовими особами НКРЕКП складено акти про відмову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" у проведенні позапланового заходу державного (нагляду) контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (Т.1, а.с.28-31).

Доказів вручення наведених актів позивачеві відповідач не надав. Акти представниками Чернівцігаз не підписані.

4.8. 09.12.2019 року позивачем на адресу відповідача надіслано пояснення про причини відмови у проведенні позапланової виїзної перевірки (Т.1, а.с.32-35), яке отримано останнім 11.12.2019 року (Т.1, а.с.36 зворотній бік).

Згідно змісту пояснень, причиною відмови у проведенні перевірки стала відсутність уніфікованої форми акту перевірки, а також видання одночасно трьох посвідчень на перевірку, що на думку позивача суперечить Закону №877.

4.9. 11.12.2020 року посадовими особами НКРЕКП складено акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу №454, яким задокументовано результати перевірки (Т.1, а.с.37-42).

Акт надісланий на адресу позивача 11.12.2019 року, та отриманий ним 16.12.2019 року.

4.10. 17.12.2019 року позивачем на акт про результати проведення планового заходу від 11.12.2020 року, №454, на адресу відповідача надіслано зауваження (Т.1, а.с.43-49), яке останній отримав 20.12.2020 року (Т.1, а.с.50 зворотній бік).

4.11. 16.12.2019 року на офіційному сайті НКРЕКП опубліковано оголошення про те, що 20.12.2019 року відбудеться засідання НКРЕКП про порушення Ліцензійний умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «ОГС «Чернівцігаз» (позапланова перевірка відповідно до погодження Державної регуляторної служби від 14.05.2019 року, №3185/0/20-19) (Т.1. а.с.51), до якого додано обґрунтування до проекту постанови НКРЕКП «Про накладення штрафу на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЧЕРНІВЦІГАЗ» за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (Т.1, а.с.52-54) та проект постанови "Про накладення штрафу на АТ "Чернівцігаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу" (Т.1, а.с.55-56).

4.12. 17.12.2019 року позивачем на адресу НКРЕКП надіслано зауваження на проект постанови "Про накладення штрафу на АТ "Чернівцігаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу" (Т.1, а.с.58-65), яке отримано 20.12.2020 року (Т.1, а.с.66 зворотний бік).

4.13. 20.12.2019 року НКРЕКП винесено оскаржувану постанову, якою на позивача накладено штраф у розмірі 850000,00 грн. за порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме положень статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом (Т.1, а.с.67-68).

4.14. 17.12.2019 року позивач подав скаргу на оскаржувану ним у цій справі Постанову до Державної регуляторної служби України, яка своїм розпорядженням від 13.03.2020 року, №72 зобов`язала НКРЕКП усунути порушення вимог чинних нормативно-правових актів, скасувавши постанову від 20.12.2019 року, №2993 «Про накладення штрафу на АТ "Чернівцігаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» (Т.2, а.с.23-26).

Підставою для винесення такого розпорядження стало те, що на думку Державної регуляторної служби України, уніфікована форма акту не містить переліку питань залежно від ступеня ризику, а отже не допуск до перевірки був обґрунтованим.

4.15. Окрім цього, у справі наявна позиція Державної регуляторної служби України щодо наявності повноважень у органів державного нагляду (контролю) на проведення заходів державного нагляду (контролю) й права суб`єктів господарювання не допускати їх до проведення цих заходів за відсутності затверджених уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) від 28.12.2018 року (з уточненням) (Т.1, а.с.69-75).

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є Постанов НКРЕКП від 20.12.2019 року, №2993 «Про накладення штрафу на АТ "Чернівцігаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу», якою на позивача накладено штраф у розмірі 850000,00 грн. за порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме положень статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Фактично штраф накладено за недопуск посадових осіб до проведення позапланової перевірки, який в тому числі обґрунтований позицією Державної регуляторної служби України.

Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет законності оскаржуваної Постанови, оцінивши її через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

5.2. На момент виникнення досліджуваних правовідносин правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначались Законом №877.

5.3. Так, відповідно до статті 1 Закону №877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

5.4. Згідно із статтею 2 Закону №877 контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

5.5. Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року, №222-VIII (далі - Закон №222 в редакції чинній на момент виникнення досліджуваних правовідносин) визначено, що орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.

5.6. Згідно пункту 3 частини 2 статті 6 Закону №222 орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення, а відповідно до пункту 1 частини 2 статті 19 цього ж Закону спеціально уповноважений орган з питань ліцензування може проводити позапланові перевірки додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування з підстав наявності повідомлення в письмовій формі про порушення органом ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування.

5.7. Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення регулює Закон України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22 вересня 2016 року №1540-VIII (далі - Закон №1540).

5.8. Частиною 1 статті 1 Закону №1540 визначено, що НКРЕКП, є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а згідно статті 3 цього ж Закону регулятор (НКРЕКП) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

5.9. Частинами 1-3 статті 19 Закону №1540 передбачено, що регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю. Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

5.10. Згідно частини 4 статті 19 Закону №1540 під час здійснення державного контролю Регулятор має право: 1) вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог цього Закону та законів, що регулюють діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, і ліцензійних умов; 2) фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу; 3) вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; 4) призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, копії документів, відомості з питань, що виникають під час державного контролю; 5) приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; 6) накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

5.11 Відповідно до частини 5 статті 19 Закону №1540 за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

5.12. Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року №428 затверджено Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов (далі - Порядок №428) (із змінами і доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 13.09.2019 року №1952), який застосовується НКРЕКП при здійсненні контролю за дотриманням законодавства та ліцензійних умов ліцензіатами шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

5.13 Порядок установлює: порядок оформлення результатів перевірок; права та обов`язки голови та членів комісії з перевірки; права та обов`язки уповноваженої особи ліцензіата; контроль за виконанням рішень НКРЕКП; порядок застосування санкцій до ліцензіатів за порушення законодавства та ліцензійних умов (пункт 1.4 Порядку №428).

5.14. Отже, підсумовуючи викладене, слід прийти до висновку, що НКРЕКП нормативно уповноважена перевіряти позивача, за наявності на те правових підстав, зокрема наявності повідомлення в письмовій формі про порушення органом ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування.

5.15. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що НКРЕКП, організовуючи проведення позапланової перевірки позивача, мала повідомлення в письмовій формі про порушення АТ «Чернівцігаз» вимог законодавства у сфері ліцензування, а також отримала необхідне погодження з Державної регуляторної служби України, однак її посадових осіб позивач до перевірки не допустив.

5.16. Згідно пункту 7.2 Порядку №428 при відмові ліцензіата у проведенні перевірки голова та члени комісії з перевірки фіксують факт відмови в акті перевірки.

При цьому вказуються причини відмови та додаються відповідні пояснення уповноваженої особи ліцензіата (у разі їх надання).

Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки вважається недопуск членів комісії з перевірки до здійснення перевірки за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на вимогу членів комісії з перевірки, відмова в доступі до місць провадження діяльності, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність уповноваженої особи ліцензіата за місцезнаходженням ліцензіата протягом першого дня перевірки).

5.17. Відповідно до частини 15 статті 4 Закону №877 при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

5.18. Статтею 10 Закону №877 (яка розповсюджувалась на досліджувані правовідносини) визначені права суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Зокрема, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

5.19. Саме зазначена підстава стала приводом до недопуску позивачем посадових осіб НКРЕКП до перевірки, правомірність якої у своєму розпорядженні (див. пункт 4.15. цього рішення) підтвердила Державна регуляторна служба України

5.20. Відповідно до частини 2 статті 5 Закону №877 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб`єктів господарювання (крім новостворених).

Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.

Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

5.21. Постановою №342 затверджено методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю).

5.22. Окрім цього, пунктом 2 цієї постанови визнані такими, що втратили чинність:

- постанова КМУ від 28.08.2013 р. № 752 "Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)";

- постанова КМУ від 24.05.2017 р. № 362 "Про внесення змін до методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)";

- п.20 змін, що вносяться до постанов КМУ, затверджених постановою КМУ від 18.12.2017р. № 1103.

5.23. Отже, уніфіковані форми актів, розроблені відповідно до вимог Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 року, №752, не містили переліку питань залежно від ступеня ризику. Переліки питань залежно від ступеня ризику містяться виключно в уніфікованих формах актів, затверджених органами державного нагляду (контролю) відповідно до Методики, затвердженої постановою КМУ від 10.05.2018 року №342, а тому з початком застосування нових Методик всі критерії та уніфіковані форми актів розроблені органами державного нагляду (контролю) на підставі Методик, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, що втратили чинність згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 342, є нечинними.

5.24. Органи державного нагляду (контролю), які не затвердили та не оприлюднили у встановленому Законом порядку уніфіковані форми актів, що відповідають новій Методиці, втратили можливість проведення заходів державного нагляду (контролю), оскільки за результатами перевірок можливо складання актів перевірок виключно за уніфікованою формою.

Тобто, якщо органом державного нагляду (контролю) не затверджена та не оприлюднена на власному офіційному вебсайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).

5.25. Дана правова позиція щодо правомірності недопуску до здійснення державного нагляду (контролю) посадових осіб органу державного нагляду (контролю), які не затвердили та не оприлюднили у встановленому Законом порядку уніфіковані форми актів, що відповідають новій Методиці, висловлена Державною регуляторною службою України та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті.

5.26. Також, відповідно до пункту 10 Постанови №342 (методики) віднесення суб`єкта господарювання до одного з трьох ступенів ризику (високий, середній, незначний) здійснюється з урахуванням суми балів, нарахованих за всіма критеріями у відповідній сфері відповідно до шкали балів.

5.27. Окрім цього, в Методиці розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (Постанова №342) встановлений єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), зокрема: уніфікована форма акта перевірки розробляється органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня її затвердження; у разі коли органами, уповноваженими здійснювати державний нагляд (контроль) у відповідних сферах, є місцеві держадміністрації та/або органи місцевого самоврядування, уніфіковані форми актів перевірок затверджуються центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах; перелік питань для здійснення заходу державного нагляду (контролю) визначається органом державного нагляду (контролю) залежно від ступеня ризику шляхом проведення аналізу вимог законодавства, яких повинен дотримуватися суб`єкт господарювання у відповідній сфері, за формою згідно з додатком 1 в електронному вигляді та оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідного органу державного нагляду (контролю).

5.28. У Порядок №428 постановою НКРЕКП від 13.09.2019 року №1952 вносились зміни, якими частково змінено форму та зміст акту, однак такі зміни жодним чином не врахували необхідність наведення переліку питань залежно від ступеня ризику, відповідно до Методики затвердженою Постановою №342.

5.29. Отже, підсумовуючи викладене, слід прийти до висновку, що на момент перевірки не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, а тому позивач правомірно відмовив у допуску до перевірки посадових осіб НКРЕКП.

Така позиція суду, також знайшла своє підтвердження Державною регуляторною службою України, яка викладена на її офіційному сайті та в розпорядженні від 13.03.2020 року, №72.

5.30. Окрім цього, на підтвердження такої позиції суду, слід зазначити, що постановою НКРЕКП від 11.03.2020 року, №601 внесено зміни до Порядку №428, якими затверджена уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику відповідно до Методики.

Щодо інших порушень під час здійснення перевірки

5.31. У позовні заяві позивач, як на одну з підстав щодо недопуску до перевірки посадових осіб НКРЕКП, зазначає видання одночасно на одну перевірку трьох посвідчень.

5.32. Вище судом встановлено, що посвідчення на проведення позапланової виїзної перевірки АТ «Чернівцігаз» видані на підставі рішень НКРЕКП, які прийняті з урахуванням погодження на перевірку Державної регуляторної служби України та за наявності звернень споживачів щодо порушення Ліцензійних умов.

5.33. Будь-яка норма чинного законодавства, у тому числі Закону №877, не забороняла відповідачу проводити одночасно три перевірки за трьома різними зверненнями громадян, а тому наведене не може бути законною підставою для недопуску до перевірки.

У даному разі мова може йти про доцільність регулятора здійснювати одночасно три перевірки та розумність при прийнятті за їх наслідками рішення.

Щодо процедурних порушень

5.34. Питання проведення перевірок суб`єктів приватного права, притягнення їх до відповідальності має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства права (частина першастатті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України).

5.35. Окрім цього, варто зазначити, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, у тому числі з юридичною особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

5.36. Так, у цій справі позивач, який є суб`єктом приватного права, вважає, що НКРЕКП була порушена процедура оформлення результатів перевірки та прийняття оскаржуваної Постанови.

5.37. Зокрема, посадовими особами НКРЕКП 09.12.2019 року та 10.12.2019 року о 13:00 год складено акти про відмову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" у проведенні позапланового заходу державного (нагляду) контролю щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (Т.1, а.с.28-31).

5.38. Відповідно до п.2.5 Порядку №428 перевірки (планові та позапланові виїзні) проводяться в робочий час ліцензіата, установлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку, у присутності уповноваженої особи ліцензіата.

5.39. Оскільки, у позивача, відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку з 13:00 до 14:00 обідня перерва (див.https://cv.104.ua/ua/), слідує, що відповідно до положень статті 66 Кодексу законів про працю України, такий час не включається до робочого часу, а отже і перевірка в цей час не могла бути проведена.

5.40. Окрім цього, позивач зазначає, що посадовими особами НКРЕКП не було надано копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю) на проведення перевірки.

5.41. Так, вище судом встановлено (див. пункт 4.2 цього рішення), що 14.05.2019 року Державна регуляторна служба України надала погодження НКРЕКП щодо проведення (здійснення) органом ліцензування позапланових перевірок додержання вимог пункту 2.1 Ліцензійних умов щодо здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, №329-VIIІ (далі - Закон №329), чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме, щодо донарахувань побутовим споживачам обсягів природного газу, які враховують різницю у приведенні до стандартних умов ПАТ «Чернівцігаз» відповідно до звернення ОСОБА_1 .

З наведеного слідує, що таке погодження було.

5.42. Однак, відповідно до частини 1 статті 6 Закону №877 підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.

5.43. Отже, наявність погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення перевірки не є безумовною підставою для допуску до такої перевірки, оскільки копія такого погодження має бути пред`явлена суб`єкту господарювання.

5.44. У матеріалах справи наявне пояснення позивача, надане ним НКРЕКП 09.12.2019 року про причини відмови у проведенні позапланової перевіри, серед яких не надання копії погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення перевірки.

Відповідач у судовому засіданні зазначену позицію жодним чином не спростував та не дав доказів вручення такого погодження під час перевірки позивачу.

5.45. Окрім цього, слід зазначити, що в наявних у справі запитах НКРЕКП від 06.12.2019 року щодо надання інформації, серед додатків не міститься копії погодження.

5.46. За таких обставин, враховуючи принцип верховенства права, згідно якого коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, у тому числі з юридичною особою, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права, а також положення частини 2 статті 77 КАС України, з врахуванням відсутності доказів вручення копії погодження на проведення перевірки, суд вважає, що в цій частині позиція позивача є обґрунтованою, а отже зазначене є правомірно підставою для недопуску до позапланової перевірки.

5.47. Щодо порушень, на думку позивача, посадовими особами НКРЕКП положень пунктів 5.2 та 5.4 Порядку №428, то таке обґрунтування засноване на неактуальних положеннях Порядку №428, які втратили чинність у зв`язку з внесенням до нього змін постановою НКРЕКП від 13.09.2019 року №1952, а тому суд до уваги їх не бере.

5.48. Окрім цього, статтею 17 Закону України "Про природні монополії" від 20.04.2000 року, №1682-ІІІ штрафи на суб`єктів природних монополій, що провадять діяльність на ринках електричної енергії та/або на ринку природного газу, накладаються за порушення та в розмірах, визначених законами України "Про ринок електричної енергії" і "Про ринок природного газу" відповідно.

5.49. Відповідно до частини 2 статті Закону №329 містить перелік правопорушень на ринку природного газу, серед яких:

пункт 1 - "порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності";

пункт 10 - "невиконання законних постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку природного газу, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів".

5.50. Отже, створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами суб`єктів владних повноважень на ринку природного газу та порушення ліцензіатом відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності, є окремими видами правопорушення.

5.51. Відповідно до частини 3 статті 59 Закону №329 у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді: попередження про необхідність усунення порушень; штрафу; зупинення дії ліцензії; анулювання ліцензії.

5.52. Частиною 4 статті 59 Закону №329 встановлені розміри штрафів за відповідні правопорушення на ринку природного газу. Зокрема, відповідно до пункту 5 цієї частини статті регулятор (НКРЕКП) у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів), зокрема: від 3000 до 50000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню:

а) за провадження господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії, у тому числі провадження господарської діяльності на ринку природного газу за відсутності остаточного рішення про сертифікацію, прийнятого щодо відповідного суб`єкта;

б) за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню;

в) за порушення правил обліку та звітності суб`єктів ринку природного газу, передбачених цим Законом;

г) за неподання інформації Регулятору, оператору газотранспортної системи або іншому суб`єкту ринку природного газу, якщо обов`язковість подання такої інформації встановлена законодавством;

ґ) за відмову у доступі до газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища або установки LNG у непередбачених законом випадках;

д) за недодержання встановлених технічних норм та стандартів безпеки.

Розміру штрафу чи іншого виду відповідальності за порушення пункту 10 частини 2 статті 59 Закону №359: "невиконання законних постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку природного газу, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів" цим Законом не встановлено.

5.53. З огляду на викладене, суд вважає, що Законом №359 не передбачено штрафу за таке порушення на ринку природного газу як недопуск службових осіб, у тому числі НКРЕКП, до проведення перевірки/ невиконання законних постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку природного газу, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів, а отже має місце правова лакуна, яка не може бути усунена відповідачем шляхом аналогії закону, внаслідок застосування найбільшої міри покарання до суб`єкта приватного права.

5.54. Окрім цього, суд вважає, що порушення позивачем статті 11 Закону №877 щодо допуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду не може тлумачитись, як порушення пункту 2.1 Ліцензійних умов.

5.55. Зокрема, ліцензійними умовами є нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, іншого уповноваженого законом органу державної влади, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії (п. 4 ст. 1 Закону №222).

5.56. Відповідно до частини 9 статті 9 Закону №222 вимоги ліцензійних умов до суб`єкта господарювання мають бути обумовлені особливостями провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, та включають специфічні організаційні, матеріально-технічні, виробничі, кадрові та інші вимоги, а згідно частини 10 цієї ж статті Закону №222 до ліцензійних умов не можуть бути включені вимоги: щодо додержання законодавства України у відповідній сфері та/або окремих законів у цілому; законодавства, обов`язкові до виконання всіма суб`єктами господарювання.

5.57. Тобто, ліцензійні умови - це специфічні вимоги в тій чи іншій сфері господарювання.

5.58. Встановлена статтею 11 Закону №877 вимога щодо допуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом, як обов`язок будь-якого суб`єкта господарювання при здійсненні заходів державного нагляду та контролю, незалежно від того, яку саме господарську, в тому числі, ліцензійну діяльність провадить той чи інший суб`єкт є загальною, обов`язковою для виконання всіма суб`єктами господарювання, а отже, порушення цієї вимоги не є порушення Ліцензійних умов.

5.59. При цьому варто зазначити, що надаючи оцінку положенням пункту 2.1 Ліцензійних умов (Господарська діяльність з розподілу природного газу здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу), через призму логічного та системного тлумачення, слід прийти до висновку, що словосполучення «інших нормативно-правових актів» уточняється та розкривається через словосполучення «у сфері нафтогазового комплексу», а отже воно не може застосовуватись відносно Закону №877, який не є нормативно-правовим актом у сфері нафтогазового комплексу.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Серед критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені у частині 2 статті 2 КАС України, є критерії безсторонності (неупередженості), добросовісності, та розсудливості.

Будь-яке рішення, яке приймають суб`єкти правозастосування, має досягати ідеальної пропорції між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

6.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.3. У цій справі відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваної позивачем Постанови, недопуск до перевірки був правомірний, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

6.4. При прийнятті рішення у цій справі суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

7.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, позивачем понесені витрати у вигляді сплаченого згідно платіжного доручення №214 від 23.01.2020 року (Т.1, а.с.13) судового збору у розмірі 12750,00 грн.

7.3. Оскільки цей позов підлягає задоволенню у повному обсязі, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, ) судові витрати у розмірі 12750,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 20.12.2019 року, №2993 "Про накладення штрафу на АТ "Чернівцігаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу".

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (58009, вул. Винниченка, 9-а, ) судові витрати у вигляді сплаченого згідно платіжного доручення №214 від 23.01.2020 року судового збору у розмірі 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 серпня 2020 р.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (вул. Винниченка, 9-А, м. Чернівці, 58009 )

Відповідач - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) (вул. Смоленська, 19, м. Київ 57, 03057 )

Суддя О.В. Анісімов