Справа № 200/4746/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 р. Справа№200/4746/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а)

про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій відповідача щодо відмови позивачу у призначені пенсії відповідно до статей 24, 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними, зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статей 24, 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від дати прийняття заяви позивача про призначення йому пенсії за віком, а саме з 18 лютого 2019 року, з урахуванням неврахованого періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 2 червня 1998 року по 23 вересня 2013 року.

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року зазначена заява залишена без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого останній мав повідомити суду повідомлення суду адреси своєї електронної пошти або причин не зазначення таких відомостей; а також надати належний документ про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову або надати суду належні докази, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору (або відстрочення такої сплати).

Ухвалою від 1 червня 2020 року суд продовжив термін для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до кінця дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами), шляхом надання належного документу про сплату судового збору у визначеному ухвалою суду від 18 травня 2020 року спосіб і розмірі, або надання суду обґрунтованого клопотання про відстрочення сплати судового збору із наведенням поважних причин та надання відповідних доказів на підтвердження такої поважності.

19 червня 2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій виконав вимоги ухвали суду від 18 травня 2020 року, чим усунув її недоліки.

Відповідно до розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 липня 2020 року № 28 був здійснений повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Волгіної Н.П. та справа передана на розгляд до головуючого судді Смагар С.В.

Ухвалою від 3 липня 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/4746/20-а, задовольнив клопотання позивача та визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду, постановив про розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), зобов`язав відповідача надати суду належним чином засвідчені копії, а саме витяг з пенсійної справи позивача відповідно спірних правовідносин.

Ухвалою від 31 липня 2020 року суд у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви позивача без розгляду в адміністративний справі 200/4746/20-а відмовив повністю.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що трудовий стаж, що дає право на пенсію за віком, становить більше 30 років та відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач має право на пенсію за віком з 60 років. Отже, з урахуванням взаємозаліку періодів робіт позивачем набуто право на призначення пенсії за віком, так як має трудовий стаж більш ніж 30 років. Але згідно рішення про відмову в призначенні пенсії вказує, що через відсутність необхідного страхового стажу роботи відмовлено в призначенні пенсії і роз`яснено, що право на оформлення пенсії позивач матиме після досягнення 60 років. Але при зверненні до відповідача позивач надав документи, які підтверджують період ведення підприємницької діяльності з 2 червня 1996 року по 23 вересня 2013 року.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву позивача, в якому зазначив, що 18 лютого 2019 року позивач звернувся до нашого управління з заявою щодо розрахунку стажу, необхідного для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 26 Закону України № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років. Так, у 2018 році позивачу виповнилося 60 років, а отже згідно даної норми закону необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком повинен складати 25 років, незалежно від дати звернення за призначенням пенсії в подальшому. Зазначає, що згідно даних з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості щодо сплати страхових внесків за період здійснення позивачем за період з 23 вересня 2008 року по 23 вересня 2013 року відсутні, що є підставою для не зарахування зазначеного періоду до страхового стажу, оскільки є ймовірність що в цей період позивач фактично не здійснював підприємницьку діяльність та не сплачував страхові внески до Пенсійного фонду України. Жодних документів (звітів чи довідки з Органу фіскальної служби) заявником не надано.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 24 вересня 2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що позивач 13 вересня 2018 року звернувся до відповідача із заявою щодо визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду заяви позивача відповідачем було складено лист від 20 вересня 2018 року, в якому зазначив, що трудовий стаж до 1 січня 2004 року обчислюється на підставі трудової книжки, або інших документів, які містять відомості про періоди роботи. Починаючи з 1 січня 2004 року обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. При розгляді документів щодо визначення права на пенсію за віком не будуть враховуватись періоди трудової діяльності за трудовою книжкою НОМЕР_3 , так як виправлення прізвища в трудовій книжці не звірено печаткою підприємства та відсутні дані відповідальної особи, яка здійснювала ці виправлення. Отже, факт належності трудової книжки НОМЕР_3 позивачу необхідно встановлювати, або в судовому порядку, або всі періоди трудового стажу підтверджувати довідками, як того вимагає Порядок № 637. Без підтвердження факту належності цієї трудової книжки позивач не набуде права на пенсію за віком в 60 років, оскільки у позивача не буде 25 років необхідного страхового стажу.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 7 грудня 2018 року № 266/6415/18 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки задоволено, встановлено факт, що трудова книжка серії НОМЕР_3 з першою датою заповнення 9 березня 1976 року належить ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 9 січня 2019 року.

Судом також встановлено, що 18 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, яка була зареєстрована за № 1312, про що свідчить розписка-повідомлення. До заяви позивачем було надано: заява про призначення пенсії, копію трудової книжки, копію диплому про навчання, копію паспорту, ідентифікаційного номеру, лист Головного управління ДФС у Донецькій області, копія ліцензії щодо підприємницької діяльності, копія свідоцтва про зміну прізвища, ім`я та по-батькові, довідка про проходження військової служби, рішення Приморського районного суду від 7 грудня 2018 року № 266/6415/18 про встановлення факту належності трудової книжки.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії особової справи позивача, яку було надано до суду відповідачем, останнім не було прийнято жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача від 18 лютого 2019 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України № 1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійною фонду або до уповноваженою ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мапи місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Частина 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, які регулюють пенсійні правовідносини, суд дійшов висновку, що передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення.

Отже, як вже судом зазначалось вище, що позивач звертався до відповідача із заявою від 18 лютого 2019 року, проте, останнім не було прийнято жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача, в отже, відповідач діяв не в межах своїх повноважень та діючого законодавства України.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем за результатами розгляду заяви позивача від 18 лютого 2019 року № 1312 відповідачем був здійснений розрахунок стажу, відповідно до якого позивач має страховий стаж 21 рік 02 місяці 29 днів. Отже, як вбачається із розрахунку стажу позивача та як зазначає позивач у позові, відповідачем не було враховано до страхового стажу період здійснення ним підприємницької діяльності, а саме за період з 2 червня 1998 року по 23 вересня 2013 року.

Суд зазначає, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 313271 та витягу з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та громадських формувань позивач з 2 червня 1998 року по 2 жовтня 2014 року здійснював підприємницьку діяльність. Проте, суд зазначає, що при зверненні до управління 18 лютого 2019 року позивач не надавав свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкту підприємницької діяльності-фізичною особою, виданого 3 червня 1998 року, про що свідчить її відсутність в наданій копії пенсійної справи та переліку наданих документів.

Крім того, стаття 24 Закону України № 1058, передбачає страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Так, Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, затверджено Порядок Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до якого, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Судом встановлено, що відповідно до листа-відповіді Головного управління ДФС у Донецькій області від 23 серпня 2018 року № 2139 на запит позивача від 3 серпня 2018 року щодо системи оподаткування та отримання доходів, вбачається, що термін зберігання звітів з 1998 року по 2010 рік минув. Таким чином податковий орган не має можливості надати зазначені дані про отримані доходи за період з 1998 року по 2010 рік.

Так, судом встановлено, що згідно даних з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості щодо сплати страхових внесків за період здійснення позивачем за період з 23 вересня 2008 року по 23 вересня 2013 року відсутні, що дає підстави вважати, що в цей період позивач фактично не здійснював підприємницьку діяльність та не сплачував страхові внески до Пенсійного фонду України. Жодних документів, звітів чи довідки податкового органу позивачем не надано. Пенсійним органом було зараховано лише періоди з 1 лютого 2011 року по 20 лютого 2011 року, з 1 березня 2011 року по 3 жовтня 2011 року, з 1 березня 2013 року по 31 березня 2013 року, тобто ті періоди, за які позивачем було сплачено страхові внески відповідно до інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, з урахуванням вищезазначеного суд зазначає, що відповідач не приймаючи відповідного рішення за зверненням позивача із заявою про призначення пенсії від 18 лютого 2019 року № 1312 фактично здійснив протиправну бездіяльність, тому, з урахуванням норм статті 9 КАС України, з метою повного та всебічного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та позовні вимоги в цій частині задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не прийняття відповідного рішення на звернення позивача із заявою про призначення пенсії від 18 лютого 2019 року № 1312 та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 18 лютого 2019 року та прийняти відповідне рішення.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію з 18 лютого 2019 року із зарахуванням періоду роботи з 2 червня 1998 року по 23 вересня 2013 року суд зазначає, що дана вимога є передчасною, з урахуванням того, що відповідач фактично не прийняв жодного обґрунтованого рішення щодо не призначення пенсії позивачу та не навів жодних підстав не призначення її.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

З урахуванням викладеного суд доходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 15 червня 2020 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) щодо не прийняття рішення за результатами звернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) із завою про призначення пенсії від 18 лютого 2019 року № 1312.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії від 18 лютого 2019 року № 1312 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 800 (вісімсот гривень) 00 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 19 серпня 2020 року. Повне судове рішення складено 19 серпня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар