Справа № 280/5522/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 серпня 2020 року Справа № 280/5522/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до - Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»

про визнання протиправною та скасування постанови від 30.07.2020 ВП № 62696641,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (далі по тексту - відповідач) та Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - третя особа), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 вп №62696641.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при відкритті виконавчого провадження порушена частина 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». Боржник проживає в м.Запоріжжя та ніякого майна в м.Києві не має. З наведених підстав просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/5522/20 з урахуванням особливостей, встановлених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України та витребувано від відповідача матеріали виконавчого провадженням № 62696641. Розгляд справи призначено на 20.08.2020 о 10 год. 00 хв.

19.08.2020 від відповідача через канцелярію суду (вх. №38194) поданий відзив на позовну заяву із матеріалами виконавчого провадження. Відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначив, що дії відповідача були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Стягувачем до відповідача подано документальне підтвердження, що майно боржника (позивача) знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця Юхименко О.Л. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити.

У встановлений судом строк, третя особа пояснення не надала.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час т місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №23824 від 15.07.2020, з ОСОБА_1 звернено стягнення в сумі 25102,10 грн за кредитним договором №201 від 10.04.2019, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» та витрати за виконавчий напис.

У виконавчому написі зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 ; місце роботи Опорний комунальний заклад «Михайлівський НВК «ЗОШ».

30 липня 2020 року від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до відповідача надійшла заява про примусове виконання рішення, в якому третя особа просила відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №23824 від 15.07.2020 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С про стягнення із боржника, ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 25 352,10 грн за місцем знаходження майна боржника.

До заяви про примусове виконання рішення, було додано довідку про відкритий рахунок, в якій зазначається, що ОСОБА_1 є власником рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.

До заяви про примусове виконання рішення, було додано оригінал виписки по рахунку, з якої вбачається, що на рахунку НОМЕР_1 , який належить позивачу, станом на дату відкриття виконавчого проваджений - 30.07.2020 наявні кошти в розмірі 1,00 гривень.

06.08.2020 від відповідача на адресу позивача надійшов лист з постановою від 30.07.2020 ВПІ № 62696641 про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчою напису №23824 від 15.07.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. про звернення стягнення з позивача на користь третьої особи заборгованості в сумі 25 352 грн. 10 коп.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (у подальшому - Закон №1404).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 Закону №1404, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

У свою чергу, згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» Закону № 1404, місцем виконання рішення є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Отже, виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках, приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: 1) за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або 2) за місцезнаходженням майна боржника.

Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться в межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, в яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається адреса проживання чи перебування фізичної особи боржника або стягувача.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятись ним на всій території України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 3 цього Закону, за зверненням стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, суд повинен перевірити законність дій конкретного суб`єкта владних повноважень, в даному випадку Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. на день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З аналізу вищеперелічених норм Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, в якому обов`язково має бути вказана адреса проживання чи перебування боржника. В разі, якщо адреса проживання чи перебування боржника, вказана у виконавчому документі, знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця, він зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Окрім того, відповідно до п. 3 розділу 3 Інструкції з організації примусовою виконання рішень, у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до зайви про примусове виконання рішений додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходяться на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчої о округу приватного виконавця.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, 30 липня 2020 року від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до відповідача надійшла заява про примусове виконання рішення, в якому третя особа просила відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №23824 від 15.07.2020 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С про стягнення із боржника, ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 25 352,10 грн за місцем знаходження майна боржника.

До заяви про примусове виконання рішення, було додано довідку про відкритий рахунок, в якій зазначається, що ОСОБА_1 є власником рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4

До заяви про примусове виконання рішення, було додано оригінал виписки по рахунку, з якої вбачається, що на рахунку НОМЕР_1 , який належить позивачу, станом на дату відкриття виконавчого проваджений - 30.07.2020 наявні кошти в розмірі 1,00 гривень.

Тобто, стягувачем (третью особою) до відповідача подано документальне підтвердження, що майно боржника (позивача) знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця Юхименко О.Л.

Таким чином Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 була зобов`язана відкрити виконавче провадження. За таких обставин, повернення виконавчого документа стягувачу було б незаконним.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписамиг частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

З наведених вище підстав, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а відтак, про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 40 - А, оф. 35 - Б), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (0407, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.07.2020 ВП № 62696641- відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог статтей 270, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 21.08.2020.

Суддя Р.В. Сацький