Справа № 480/5137/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
13 серпня 2020 р. Справа № 480/5137/20
В С Т А Н О В И В:
Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.
Як вбачається з позовної заяви, позивачем не вказано в позовній заяві власний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Однак, всупереч вказаної норми, позивач не додав до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Із позову вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, однак, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.
При цьому, позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивач не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених для цієї мети. Зазначив, що згідно ч. 2 ст. 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" забороняється використання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені цим Законом. Кошти, передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на 2020 рік для подання адміністративних позовів, наразі використано, а додаткових коштів на сплату судового збору за подання адміністративного позову управлінню не виділено.
Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Так, вичерпний перелік категорій осіб, що звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, передбачений статтею 5 Закону України "Про судовий збір". Позивач відповідно до цієї статті не звільняється від сплати судового збору. Крім того, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік умов, на підставі яких суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк або звільнити від його сплати. Однак, позивач також не може бути звільнений на підставі цих умов.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Проте, позивач не надав жодних належних доказів на підтвердження неможливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви.
Щодо посилання позивача на ч. 2 ст. 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно якої забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, суд зазначає наступне.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
За приписами пункту 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 у разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
Крім іншого, в цьому ж пункті зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.
Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору, щодо порядку виділення коштів для сплати судового збору та погодження сплати тощо не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору. Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Також суд зазначає, що виходячи зі змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір", звільнення від його сплати передбачено лише для фізичних осіб.
Доводи, якими обґрунтовано клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, не передбачені Законом України "Про судовий збір" як підстави для звільнення від сплати судового збору, що унеможливлює задоволення вказаного клопотання.
Вказана позиція відображена, зокрема, в ухвалі Верховного суду від 09.01.2018 у справі К/9901/4769/17.
Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору
Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Так, статтею 7 Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року становить 2102 гривні.
Отже, позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. за подання даної позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст. ст. 132, 133, 160, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Недоліки позовної заяви позивачем можуть бути усунені у семиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду:
1) заяви із зазначенням в ній власного ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;
2) доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів;
3) оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн, який необхідно перерахувати за наступними реквізитами:
Отримувач коштів: Сумська міська отг22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970593
Банк отримувача Казначейство України
Код банку отримувача (МФО) 899998
Код класифікації доходів бюджету 22030101
Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Сумський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).
У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута позивачу.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко