Справа № 380/6037/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття провадження в адміністративній справі

справа №380/6037/20

14 серпня 2020 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Лунь З.І. перевірив матеріали справи ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, скасування постанови.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Львів) (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, вул. Мазепи, 16, ), в якому просить суд:

-визнати бездіяльність Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), яка полягає у не здійсненні всіх передбачених заходів примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2016, зокрема, і примусового знесення зазначеного самочинного будівництва ресурсами (техніка, працівники) Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), із компенсацією витрат за рахунок боржника, із закінченим виконавчого провадження оскаржуваною постановою від 05.02.2020 по ВП № 60242278;

-зобов`язати Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), вжити всіх заходів примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.07.2016, в тому числі примусового знесення зазначеного самочинного будівництва ресурсами (техніка, працівники) Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), із компенсацією витрат за рахунок боржника, з урахуванням викладеного в мотивувальній частині судового рішення у цій справі;

-скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.02.2020 у ВП № 60242278 як незаконну та необґрунтовану;

-стягнути з Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 8000,00грн завданої позивачу моральної шкоди.

Ухвалою від 03.08.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали. У визначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Вказаний спір виник з публічно-правових відносин та відповідно до правил предметної юрисдикції визначених ст.ст.19, 20 КАС України підлягає розгляду Львівським окружним адміністративним судом.

Судом встановлено, що позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України.

Підстави для повернення чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Також, позивач заявила , що вона не пропустила строк звернення до суду, зокрема щодо оскарженої постанови державного виконавця від 05.02.2020

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Строк на оскарження рішень ДВС становить шість місяців у випадку, якщо позивач не є учасником виконавчого провадження

07.02.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 640/7987/19, адміністративне провадження №К/9901/25883/19 (ЄДРСРУ № 87453891) досліджував питання щодо строку на оскарження рішень ВДВС, якщо заявник не є стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

У ст.124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується передбачено ст.6 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладених обставин та норм закону слідує, що особи, які не залучалися у справі можуть оскаржити рішення, дію та бездіяльність державного виконавця, якщо вважають, що ними зачіпаються їх права, а тому позивач має безперечне право звернутися до суду за своїм захистом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, і яка для України набрала чинності 11.09.1997 (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії (Ashingdane v. the. United Kingdom).

У рішенні від 22.12. 2009 у справі «Безимянная проти Росії» (Bezymyannaya v. Russia) (заява № 21851/03) ЄСПЛ констатував порушення «самої суті права заявника на доступ до суду», а отже, порушення п. 1 ст.6 Конвенції, яка є частиною національного законодавства України, вказавши, що «заявниця опинилася у замкнутому колі, у ситуації, коли внутрішньодержавні суди вказували один на одного і відмовлялись розглядати її справу, зважаючи на нібито обмеження своїх судових повноважень. Внутрішньодержавні суди фактично залишили заявницю у судовому вакуумі без будь-якої вини з її сторони».

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04.12.1995 у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France).

Проте Верховний Суд не погодився з позицією суду апеляційної інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин приписів ст.287 КАС України, відповідно до яких учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач не є ані стороною, ані учасником виконавчих проваджень, а тому не є особою, яка входить у коло осіб, визначених у статті 287 КАС України, у зв`язку з чим не наділений процесуальним правом щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби в порядку статті 287 КАС України.

Верховний Суд зауважує, що у випадках не передбачених законом та відсутності у особи процесуального права на звернення до господарського та цивільного суду або в порядку, передбаченому ст.287 КАС України, з позовом до органів державної виконавчої служби щодо оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності необхідно враховувати, що особа має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, встановленому КАС України для оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, а тому відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду застосовується шестимісячний строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 640/9729/19 (ЄДРСРУ № 86988778).

Зважаючи на те, що лише у заяві про виправлення недоліків, позивачка зазначила, що вона не є учасником виконавчого провадження, з урахуванням інформації з КПДСС, суд дійшов висновку, що позивачка має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.179 КАС України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно з ч.2 ст.173 КАС України завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в адміністративній справі та призначити підготовче засідання.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 172, 173, 179, 248, 256 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання відбудеться 11 вересня 2020 року о 10:00год. в приміщенні Львівського окружного адміністративного суду за адресою: м.Львів, вул.Чоловського, 2, 1-й поверх, зал №2.

Витребувати від Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином завірені копії матеріалів виконавчих проваджень №52698669 та №60242278.

Запропонувати відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази, роз`яснивши, при цьому про необхідність дотримання вимог ст. 162 КАС України.

Справа розглядатиметься судом у складі судді Лунь З.І. одноособово.

Копії даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб - адресою: http://adm.lv.court.gov.ua/sud1370/gromadyanam/csz/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Лунь З.І.