Справа № 522/9338/16-а
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

11 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 522/9338/16-а

провадження № К/9901/4324/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 522/9338/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

(і) визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80 % від суми місячного заробітку;

(іі) зобов`язати орган Пенсійного фонду здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії у 2012 році на підставі довідки № 462 від 14.03.2016 року, виданої прокуратурою Одеської області, у розмірі 80 % від суми місячного заробітку та визначити розмір цієї пенсії 7 842,60 грн починаючи з 08.04.2016 року, тобто з моменту звернення до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 позов ОСОБА_1 задоволено:

А) Визнано протиправними дії (бездіяльність) Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80 % від суми місячного заробітку;

Б) Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії у 2012 році на підставі довідки № 462 від 14.03.2016 року, виданої прокуратурою Одеської області, у розмірі 80 % від суми місячного заробітку та визначити розмір цієї пенсії 7 842 грн 60 коп. починаючи з 08.04.2016 року тобто з моменту звернення до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси.

Не погоджуючись з означеним рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси подало апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного розв`язання спору, просило скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 в позові повністю.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2016 у задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про звільнення від сплати судового збору було відмовлено. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси залишено без руху та надано строк для усунення недоліків способом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду документа про сплату судового збору в розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2016 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 у справі № 522/9338/16-а повернуто скаржнику.

Після повернення апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси повторно звернулось до Одеського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

До апеляційної скарги відповідач долучив заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначив, що під час попереднього звернення до суду з апеляційною скаргою він не мав можливості сплатити судовий збір через те, що не було відповідного фінансування, а з 01.01.2017 Пенсійний фонд України та його органи звільнено від сплати судового збору.

Утім Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.03.2017 зазначену підставу для поновлення строку апеляційного оскарження визнав неповажною, а апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси залишив без руху, одночасно запропонувавши скаржникові подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням інших причин поважності пропуску цього процесуального строку.

На виконання вимог означеної ухвали скаржник подав до суду апеляційної інстанції заяву з обґрунтуванням підстав про поновлення строку для звернення з відповідною апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2017 у справі № 522/9338/16-а було відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на підставі того, що суд апеляційної інстанції визнав виконаними вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на факт усунення недоліків апеляційної скарги і не встановив перешкод для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 провадження в справі за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 в справі № 522/9338/16-а було зупинено до набрання законної сили рішення Конституційного Суду України у справі за поданням Верховного Суду України щодо відповідності абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014 «Про прокуратуру» положенням частини першої статті 8, частини другої та третьої статті 22, частин першої та третьої статті 46 Конституції України.

Ухвалою від 23.03.2018 Одеський апеляційний адміністративний суд поновив провадження у справі та призначив справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

15.05.2018 до Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 522/9338/16-а. Своє клопотання позивач обґрунтовував тим, що на розгляді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває зразкова справа у подібних правовідносинах за № 825/506/18.

Ухвалою від 15.05.2018 це клопотання було задоволене, внаслідок чого суд апеляційної інстанції зупинив провадження в справі № 522/9338/16-а до набрання законної сили рішення у зразковій справі № 825/506/18.

На підставі Указів Президента України № 455/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» та № 296/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів», частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» проведено заходи з передавання справ та матеріалів, що перебували в провадженні Одеського апеляційного адміністративного суду до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2018 справу прийнято до свого провадження, а ухвалою від 20.12.2019 поновлено провадження у справі та призначено її до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

10.01.2020 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залишення апеляційної скарги відповідача без розгляду відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України з підстав, визначених частиною четвертою статті 123 КАС України.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 клопотання позивача задоволено, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 в справі № 522/9338/16-а залишено без розгляду на підставі частини четвертої статті 123 КАС України.

До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 в справі № 522/9338/16-а.

Ухвалою Верховного Суду від 20.02.2020 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без руху через те що скаржник не долучив до касаційної скарги документ про сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

На виконання вимог зазначеної ухвали до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучене платіжне доручення від 05.03.2020 № 5169 про сплату судового збору в розмірі 2 102 грн.

Отже, вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху заявник виконав у строк, встановлений Верховним Судом.

Надаючи оцінку висновкам суду апеляційної інстанції та аргументам касаційної скарги щодо їхньої обґрунтованості, Верховний Суд керується такими мотивами.

Постановляючи оскаржену ухвалу про залишення апеляційної скарги відповідача без розгляду, суд апеляційної інстанції зважив на передчасність висновку суду апеляційної інстанції, викладеного в ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2017 про відкриття провадження у справі, про дотримання Управління Пенсійного фонду у Приморському районі м. Одеси строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2016, оскільки з огляду на положення положень статті 186 КАС України (в редакції Закону від 18.06.2016) такий строк сплинув 16.07.2016, тоді як з апеляційною скаргою відповідач звернувся тільки 22.03.2017.

Суд апеляційної інстанції також відхилив покликання скаржника на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважним причин через неможливість органу Пенсійного фонду України виконати покладений на нього процесуальним законодавством обов`язок щодо сплати судового збору з мотивів необґрунтованості зазначеного твердження, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору починаючи з 01.01.2017, тоді як апеляційну скаргу, аргументовану вказаними обставинами, подано 22.03.2017, тобто із значним зволіканням.

Колегія суддів вважає обґрунтованими такі висновки суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, і зокрема щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їхню реалізацію так, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без значних затримок та невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема й щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, розумно використовувати наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом встановлена як одна з основних засад адміністративного судочинства, зміст якої розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Зміст положень наведених норм процесуального права відбитий і в статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків разом з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених також і нормами процесуального закону, і не можуть та не повинні отримувати вигоду від їхнього порушення, уникати або через допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, зумовлене, насамперед, специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків спрямоване на забезпечення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків передбачене законом також для того, щоб дисциплінувати учасників адміністративного судочинства та стимулювати своєчасне виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Верховний Суд звертає увагу на те, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, слугувати підставою для поновлення зазначеного строку.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Своєю чергою у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може бути потреба дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «добропорядного публічного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею самою.

Колегія суддів зазначає, що постановляючи оскаржену ухвалу, суд апеляційної інстанції безпосередньо дослідив обставини, пов`язані з причинами пропуску Управлінням Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси строку на апеляційне оскарження судового рішення, та зробив обґрунтований висновок про те, що зазначені в клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження відповідач не зазначив.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частина друга статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене суд касаційної інстанції вважає, що подана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, що відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись положенням частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 522/9338/16-а.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб