Справа № 320/6265/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6265/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Леонтович А.М. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхарчопромкомплекс" до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрхарчопромкомплекс" звернулось до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби, у якому просило визнати протиправними та скасувати: рішення про коригування митної вартості товарів № UA125250/2019/610076/1 від 24.05.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125250/2019/00152 від 24.05.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № UA125250/2019/610077/1 від 24.05.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125250/2019/00153 від 24.05.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № UA 125250/2019/610083/1 від 30.05.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125250/2019/00164 від 30.05.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № UA125250/2019/610082/1 від 30.05.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 125250/2019/00163 від 30.05.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № UA 125250/2019/610081/1 від 30.05.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125250/2019/00162 від 30.05.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № UA125250/2019/610087/1 від 03.06.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 125250/2019/00169 від 03.06.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № 11А125250/2019/610086/1 від 03.06.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125250/2019/00168 від 03.06.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № UA125250/2019/610088/1 від 03.06.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125250/2019/00170 від 03.06.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № ІЛА125250/2019/610111/1 від 19.06.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125250/2019/00200 від 19.06.2019; рішення про коригування митної вартості товарів № UA125250/2019/610110/1 від 19.06.2019; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA125250/2019/00199 від 19.06.2019.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Київською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що під час митного оформлення товару позивач надав не всі документи, що підтверджують і необхідні для визначення митної вартості, у наданих декларантом документах було виявлено розбіжності, а отже, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару, що свідчить про правомірність оскаржуваних рішень, які прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства,

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрхарчопромкомплекс" (Виконавець) та компанією-нерезидентом POLAR SEAFOOD Denmark A/S (Замовник) укладено контракт № Р24/10-17 від 24.10.2017, за умовами якого, Замовник надає товар у вигляді сировини, а Виконавець здійснює виготовлення готової продукції (переробку сировини), яку в подальшому експортує Замовнику.

Пунктом 1.5. Контракту встановлено, що право власності на відходи, які утворилися в результаті виробництва, передається Виконавцю на безоплатній основі, валюта митного очищення відходів від виробництва - Долар США. Відходи передаються безоплатно, так як вони не являють собою жодної цінності та являються побічним продуктом, не призначеним для споживання людини. Для можливості реалізації побічних продуктів спеціалізованим організаціям та тваринним фермам в обов`язковому порядку необхідно розмитнити відходи в режимі імпорту.

24.05.2019 року позивач подав до митного органу електронну митну декларацію №UA125250/2018/809399 (далі також - ЕМД). Зазначена митна декларація була подана з метою розмитнення 7 935,64 кілограм відходів тріски (кістки, хребти, шкіра, плавники), що утворилися в результаті виготовлення порцій філе та іншої рибної продукції з давальницької сировини.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу наступні документи: проформа інвойс №69 від 02.05.2019, автотранспортна накладна № 494433 від 18.10.2018 р., рішення про визначення коду Товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ- ІІА-2018 від 24.09.2018 р., загальний документ на ввезення № П3035/В125.8/6/41 від 22.10.2018 р., розрахунок від 20.05.2019 р., технологічна карта б/н від 20.05.2019 р.

24.05.2019 року відповідачем направлено на адресу декларанта засобами електронної пошти повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит позивач направив пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення, згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються позивачу на безоплатній основі та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також, додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

24.05.2019 року митним органом було видано Картку відмови № ІІА125250/2019/00152 в прийнятті спірної митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості №UА125250/2019/610076/1 від 24.05.2019. В результаті чого митним органом самостійно визначено митну вартість за резервним методом наступним чином: "відходи риби Тріска свіжоморожена (Frozen Сod/Gadus Morhua), що являє собою заморожені частини хребтів риби з реберними кістками, із незначними залишками м`яса, із шкіркою з лускою та плавцями (bones, backbones, skin, fins), що утворилися в результаті виготовлення порцій філе та іншої рибної продукції з давальницької сировини. Виробник: ТОВ "Укркарчопромкомплекс", Україна" у розмірі 0,3654 доларів США за 1 кілограм, що всього складає 2899,68 доларів США.

24.05.2019 року позивач подав до митного органу електронну митну декларацію №UA125250.2019.805800. Зазначена митна декларація була подана з метою розмитнення 7 935,64 кілограм відходів тріски (кістки, хребти, шкіра, плавники), що утворилися в результаті виготовлення порцій філе та іншої рибної продукції з давальницької сировини.

При розмитненні партії відходів: вагою 6 021,65 кг. за митною декларацією було визначено митну вартість у розмірі 301,08 доларів США (рахунок-проформа № 68 від 02.05.2019 р.), вагою 5367,14 кг.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу наступні документи: проформа інвойс №68 від 02.05.2019, автотранспортна накладна № 494424 від 05.10.2018 р., рішення про визначення коду Товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ- UА-2018 від 24.09.2018р., загальний документ на ввезення № П3035/В125.8/6/23 від 08.10.2018 р., розрахунок від 20.05.2019 р., технологічна карта б/н від 20.05.2019 р.

24.05.2019 року відповідачем направлено на адресу декларанта засобами електронної пошти повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит позивач направив пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення, згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються позивачу на безоплатній основі та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також, додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

Митний орган відмовив позивачу в прийнятті зазначених митних декларацій, прийняв рішення про коригування митної вартості та самостійно визначив митну вартість за резервним методом по 0,3654 долари США за 1 кг відходів тріски прийнявши відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення №UА125250/2019/ та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UА 125250/2019/610077/1 від 24.05.2019 р., яким скореговано митну вартість до 2200,31 долари США, різниця між Заявленою Позивачем і скорегованою Відповідачем вартістю склала 1899,23 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 50 025 грн. 72 коп.

30.05.2019 року позивач подав до митного органу електронну митну декларацію №UA125250.2019.806079. За митною декларацією було визначено митну вартість у розмірі 268,36 доларів США (рахунок-проформа № 79 від 22.05.2019 р.), вагою 6613,55 кг.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу наступні документи: проформа інвойс №79 від 22.05.2019, автотранспортна накладна № 494488 від 13.12.2018 р., рішення про визначення коду Товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ- UА-2018 від 24.09.2018р., розрахунок від 27.05.2019 р., технологічна карта б/н від 27.05.2019 р.

30.05.2019 року відповідачем направлено на адресу декларанта засобами електронної пошти повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит позивач направив пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення, згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються позивачу на безоплатній основі та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також, додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

Митний орган відмовив позивачу в прийнятті зазначених митних декларацій, прийняв рішення про коригування митної вартості та самостійно визначив митну вартість за резервним методом по 0,3654 долари США за 1 кг відходів тріски прийнявши відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення №UАІ25250/2019/00164 та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA25250/2019/610083/1 від 30.05.2019 р.

30.05.2019 року позивач подав до митного органу електронну митну декларацію №UA125250.2019.806075. За митною декларацією було визначено було визначено митну вартість у розмірі 330,68 доларів США (рахунок-проформа № 72 від 22.05.2019 р.), вагою 7524,22 кг.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу наступні документи: проформа інвойс №72 від 22.05.2019, автотранспортна накладна № 494446 від 01.11.2018 р., рішення про визначення коду Товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ- UА-2018 від 24.09.2018р., розрахунок від 27.05.2019 р., технологічна карта б/н від 27.05.2019 р.

30.05.2019 року відповідачем направлено на адресу декларанта засобами електронної пошти повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит позивач направив пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення, згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються позивачу на безоплатній основі та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також, додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

Митний орган відмовив позивачу в прийнятті митної декларації, прийняв рішення про коригування митної вартості яким скореговано митну вартість до 2416,59 долари США, різниця між заявленою позивачем і скорегованою відповідачем вартістю склала 2085,91 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 55 652 грн. 08 коп. та прийнято відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення №UА125250/2019/00163 та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № 114-125250/2019/610082/1 від 30.05.2019 р.

30.05.2019 року позивач подав до митного органу електронну митну декларацію №UA125250.2019.806171. За митною декларацією було визначено було визначено митну було визначено митну вартість у розмірі 376,21 доларів США (рахунок-проформа №74 від 22.05.2019 р.), 7003,72 кг.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу наступні документи: проформа інвойс №74 від 22.05.2019, автотранспортна накладна № 494453 від 09.11.2018 р., рішення про визначення коду Товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ- UА-2018 від 24.09.2018р., розрахунок від 27.05.2019 р., технологічна карта б/н від 27.05.2019 р.

30.05.2019 року відповідачем направлено на адресу декларанта засобами електронної пошти повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

На вказаний запит позивач направив пояснення, що товар, який було подано для митного оформлення, згідно спірної митної декларації, є залишками (відходами), що утворились в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів, які було ввезено в Україну в митному режимі переробки на митній території. Відходи переробки передаються позивачу на безоплатній основі та вартість визначається тільки для цілей митного оформлення згідно до умов Митного кодексу України. Також, додатково було надано копії митних декларацій країни відправлення для товару, в результаті переробки якого утворилися спірні відходи.

Митний орган відмовив в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення №UА125250/2019/00162 та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UА125250/2019/61008/1, яким скореговано митну вартість на 2749,35 долари США, різниця між заявленою позивачем і скорегованою відповідачем вартістю склала 2373,14 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 63 315 грн. 38 коп.

30.05.2019 року позивач подав до митного органу електронну митну декларацію №UA125250.2019.806169. За Митною декларацією було визначено митну вартість у розмірі 350,19 доларів США (Рахунок- проформа № 74 від 22.05.2019 р.), 7941,67 кг.

Митний орган відмовив позивачу в прийнятті митної декларації, прийняв рішення про коригування митної вартості яким відмовив в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення №UА125250/2019/00169 та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UА125250/2019/610087/1 від 03.06.2019 р., яким скореговано митну вартість до 2559,16 дол. США, різниця між заявленою позивачем і скорегованою відповідачем вартістю склала 2208,97 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 59 310 грн. 84 коп.

30.05.2019 року позивач подав до митного органу електронну митну декларацію № UA125250.2019.806175. За митною декларацією було визначено митну вартість у розмірі 342,65 доларів США (рахунок-проформа №75 від 22.05.2019 р.), 7730,88кг.

Митний орган відмовив позивачу в прийнятті зазначених митної декларації, прийняв рішення про відмова в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення №UА 125250/2019/00170 та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UА125250/2019/610088/1 від 03.06.2019 р., яким скореговано митну вартість до 2504,05 дол. США. різниця між заявленою позивачем і скорегованою відповідачем вартістю склала 2161,40 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 58 033 грн. 59 коп.

30.05.2019 року позивач подав до митного органу електронну митну декларацію № UA125250.2019.806748. за митною декларацією було визначено митну вартість у розмірі 386,54 доларів США (Рахунок-проформа № 77 від 11.06.2019), 7748,82 кг.

Митний орган відмовив позивачу в прийнятті митної декларації, прийняв рішення про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарі, транспортних і засобів комерційного призначення № UА 125250/2019/00200 та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UА 125250/2019/610111/1 від 19.06.2019 р., яким скореговано митну вартість до 2824,86 долари США, різниця між заявленою позивачем і скорегованою відповідачем вартістю склала 2438,32 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 64347 грн. 26 коп.

30.05.2019 року позивач подав до митного органу електронну митну декларацію № UA125250.2019.806746. За митною декларацією було визначено митну вартість у розмірі 387,44 доларів США (Рахунок-проформа № 76 від 11.06.2019).

Митний орган відмовив позивачу в прийнятті митної декларації, прийняв рішення про відмову в прийнятті митної декларації пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення № UА 25250/2019/00199 митному оформленні випуску та прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів № UА 125250/2019/610110/1 від 19.06.2019 р., яким скореговано митну вартість до 2831,42 долари США, різниця між заявленою позивачем і скорегованою відповідачем вартістю склала 2443,98 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 64 496 грн. 63 коп.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, є митні декларації від 19.04.2018 № UA125250/2018/804319, рішення про визначення митної вартості № UA125250/2018/610006/2 від 19.04.2018 та МД від 10.10.2018 № UA125250/2018/810674, рішення про визначення митної вартості № UA125250/2018/610033/1 від 10.10.2018.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив, зокрема, з того, що відповідач протиправно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, а відповідно оскільки на час прийняття оскаржуваних карток відмови були відсутні підстави, передбачені частиною шостою статті 54 Митного кодексу України відповідні рішення також є протиправними та необгрунтованими, а отже підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень ч. 2, 4, 8, 9 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Відповідно до частини 1-4 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини 1, 2, 3, 5 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

- проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

- звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

- застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до частини 12 статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно частини 1, 7, 8, 9 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 1, 2, 5-8, 10 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Колегією суддів встановлено, що підставою для коригування митної вартості у вищевказаних випадках зазначено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, що також стало підставою для витребування:

- виписки з бухгалтерської документації;

- копії митної декларації країни-відправника;

- висновку експертних організацій про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовані спеціалізованими експертизи організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару та сировини.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія відхиляє посилання апелянта стосовно ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрхарчопромкомплекс" до Київської митниці Державної фіскальної служби України достатніх документів для визначення митної вартості за ціною договору, позаяк надані документи, на переконання суду апеляційної інстанції, містять всі необхідні відомості та складові, що дозволяло контролюючому органу визначити таку вартість за ціною договору.

Відповідно до частини сьомої статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Тобто, не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 у справі №21-91а12 та від 11.09.2012 у справі №21-262а12.

Твердження апелянта жодним чином не спростовують правомірність аргументів, якими керувався суд першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність прийнятих рішень.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, а містять лише загальні посилання на положення нормативно-правових актів, що є недостатнім для скасування спірного судового рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328 - 331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.