Справа № 331/2497/20
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 331/2497/20 2-а/335/232/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

за участю секретаря: Пронтенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції Ценівського Олександра Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову БР№ 652526 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1ст. 122 КУпАП від 18.06.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.06.2020 року приблизно о 05-00 годині він рухався на транспортному засобі Renault Megane д.н. НОМЕР_1 у напрямку вул. Залізничної, після схрещення вул. Троїцької та вул. Жуковського у м.Запоріжжі його було зупинено екіпажом патрульної поліції. Після вилучення у нього документів працівниця патрульної поліції попрямувала до патрульної машини, після чого усну повідомила, що відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення. Оригінал постанови на місці складання та розгляду виданий не був. В оскаржуваній постанові зазначено, що він керуючи транспортним засобом Renault Megane д.н. НОМЕР_1 18.06.2020 року о 04-01 голині у м.Запоріжжя на перехресті вулиці Жуковського, вул. Троїцька Олександрівського району здійснив зупинку на перехресті не пов`язаному для надання переваги у русі, чим порушив п. 15.9 ПДР. Вважає, що постанова є незаконною, неправомірною та необґрунтованою через відсутність складу адміністративного правопорушення. Вважає, що при винесенні постанови було грубо порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: оскільки він не є громадянином України , українською мовою він не володіє, йому не було роз`яснено право на перекладача та правову допомогу, що призвело до неможливості надавати пояснення. Тому просив скасувати постанову серії БР№652526 від 18.06.2020 року.

Ухвалою від 04.08.2020 року провадження по справі відкрито.

Відповідач належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим на підставі ч. 5 ст. 262 КАС України суд проводить розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від18.06.2020 року серії БР№652526, винесеною інспектором 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Ценіновським О.А. до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост.122ч.1КУпАП України за те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Megane д.н. НОМЕР_1 18.06.2020 року о 04-01 голині у м.Запоріжжя на перехресті вулиці Жуковського, вул. Троїцька Олександрівського району здійснив зупинку на перехресті не пов`язаному для надання переваги у русі, чим порушив п. 15.9 ПДР України.

Частина 1ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки.

Так, відповідно до п.15.9 ПДР України, зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду..

Відповідно до ст.ст.245,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст.251КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дана правова позиція закріплена в п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005року №14«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якій зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями283,284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В судове засідання відповідач відзив та будь-які докази на підтвердження правомірності своїх дій не надав.

Відповідно до ст.ст. 9,77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вищевказаних вимог відповідач відзиву на позов не подав та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251КУпАП, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, які передбачені диспозицією ч.1ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких доказів поліцейський прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_1 та наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. В постанові про накладання адміністративного стягнення посилання на такі докази також відсутнє. Крім того в постанові серії БР№652526 від 18.06.2020 року не зазначено який з підпунктів п. 15.9 ПДР порушив ОСОБА_1 .

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним.

Суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП, в даному випадку в порушення вимогст.19 Конституції України, ст.7,245,252,280 КУпАП, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винуватий позивач в його вчиненні, фактичні обставини справи не встановив, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив, доводи позивача не перевірив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідних доказів не навів.

Разом з тим, відповідно до викладених позивачем пояснень у позовній заяві, він правил дорожнього руху не порушував, діяв відповідно до положень ПДР України.

Відповідно до ст.62Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Таким чином, відповідно до вимог ч.3ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, з урахуванням вимог ст. 247 КУпАП про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.77, 205, 241,268, 271,286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції Ценівського Олександра Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити

Скасувати постанову серії БР № 652526 від 18.06.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення передбаченогоч.1 ст. 122 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом протягом десяти днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Ю.В. Апаллонова