Справа № 525/656/20
Суддя: Ячало Ю. І.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/656/20
Номер провадження 2-а/525/22/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сидоренка Ю.В.,

відповідача Макаренко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Макаренка Євгенія Володимировича, Головного управління національної поліції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Великобагачанський районний відділ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Суми), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 226072 від 16.05.2020, -

встановив:

25 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського СРПП Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Макаренка Євгенія Володимировича, ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАА № 226072 від 16 травня 2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 16 травня 2020 року поліцейським СРПП Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області Макаренком Є.В. було винесено постанову серії БАА № 226072 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу 510,00 гривень. Позивач в позовній заяві зазначає, що правопорушення не скоював, так як відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували на порушення ним Правил дорожнього руху України, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, а постанову від 16.05.2020 року вважає незаконною і вона підлягає скасуванню. Зазначає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства, вказував, що він, працюючи трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва в ПА «Агроінвест», 16.05.2020 року, о 14 годині, в селі Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області, керував трактором МТЗ-80.1.57, державний номерний знак НОМЕР_1 , який буксирував сівалку зернову, яка по ширині перевищує 2,6 метра. Як пояснили працівники поліції, що позивач порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху та тим самим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 132-1 КУпАП, а саме порушив правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Позивач пояснював, що посівні роботи підприємства в цей день проводяться в одному селі, зернова сівалка стояла на полі, до неї він приїхав своїм ходом і він змушений переїжджати з одного поля на інше, проте доказів, що рухався із сівалкою бути не може, так як позивач навіть не встиг привести трактор в рух, коли підчепили сівалку до трактора. Також позивач зазначив, що постанова про накладення на нього стягнення, не містить зазначення частини ст. 132-1 КУпАП. Позивач посилається на ст. 276 КУпАП, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Проте, інспектором Макаренком Є.В. було розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, а тому позивач вважає, що йому не було надано право скористатися своїми правами в повному обсязі, зокрема правом на юридичну допомогу, не були вирішені його клопотання, не були дослідженні докази, в результаті чого позивач вважає, що своїми діями інспектор порушив вимоги ст. ст. 256, 278, 279, 280, 283 КУпАП.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили задовольнити позов в повному обсязі, зазначали, що відповідачем не доведено, що сівалка перевищує відповідні розміри, які підпадають під ознаку великогабаритні, вказували, що склад правопорушення не визначений та не зрозумілий без посилання на відповідний пункти Спеціальних Правил на які є посилання в пункті 22.5 Правил дорожнього руху, з огляду на те, що працівником поліції у своїй постанові визначено саме даний пункт, як такий, що порушено позивачем.

Перший відповідач Макаренко Є.В. в судовому засіданні суду пояснив, що постанова була винесена правомірно, відповідно до чинного законодавства, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, зазначив, що на день розгляду справи в суді відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, які встановлені у змісті постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Другий відповідач - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ - до суду не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за відсутності представника до суду не подав (а.с. 28).

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних обґрунтувань.

Судом встановлено, що 16 травня 2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 226072, винесену поліцейським СРПП Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Макаренком Євгенієм Володимировичем, водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, за те, що він 16.05.2020 року, о 14 годині, в селі Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області, керував трактором МТЗ-80.1.57, державний номерний знак НОМЕР_1 , який буксирував сівалку зернову, яка по ширині перевищує 2,6 метра. Відповідно до постанови на водія накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 гривень, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 9).

В судове засідання оригінал постанови стороною відповідача наданий не був, як і будь-які письмові заяви по справі, тому судом оглянуто відповідну копію, яка була надіслана стороні позивача по справі.

Стороною відповідача, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги пунктів 22.5 Правил дорожнього не надано.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 132 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбачених ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України наведеній у постанові від 17.05.2018 року № 759/12872/16-а, яку відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення позивача, надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено його права та обов`язки, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Щодо доведеності вини, то суд зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за с. 1 ст. 132 КУпАП відповідачем суду не надано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки доказів правомірності рішень відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Щодо вимоги про закриття провадження по справі, то суд зазначає, що оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, то зважаючи на строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, провадження про справі необхідно закрити.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір відповідно до вимог Закону України від 08.07.2011 N 3674-VI "Про судовий збір", в сумі 840,80 гривень, в матеріалах справи є докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат понесених позивачем та компенсації їх за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України,суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , до інспектора СРПП Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Макаренка Євгенія Володимировича, службова адреса: вулиця Шевченка, 103, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, Головного управління національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава Полтавської області, ідентифікаційний код юридичної особи 40108630, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Великобагачанський районний відділ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Суми), місцезнаходження: вулиця Каштанова, 103, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 226072 від 16.05.2020, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 226072 від 16 травня 2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Макаренком Євгенієм Володимировичем, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 510 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , понесені ним витрати по сплаті судового збору розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено о 14 годині 00 хвилин 18 серпня 2020 року

Суддя Ю.І. Ячало