Справа № 340/1136/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1136/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ярошук Т.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження

адміністративну справу за позовом

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Ва-Ойл" (26232, Кіровоградська область, Маловисківський район, село Злинка, вул. Центральна, 285, )

представник: адвокат Міхальова В.В.

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ 43142606)

представники: Андрющенко О.М., Івашкін О.В.

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ва-Ойл" (надалі ТОВ "Ва-Ойл") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (надалі ГУ ДПС у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №0 від 27.03.2020 року.

Позов мотивовано тим, що спірним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штраф у розмірі 250000 грн. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення оперативного управління ГУ ДФС у Кіровоградській області від 04.03.2020 року за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії. Позивач не погоджується з таким рішенням та стверджує, що відповідно до наказу по ТОВ "Ва-Ойл" від 27.06.2019 року №1 ним припинено з 01.07.2019 року роздрібну торгівлю пальним на АЗС, а роботу АЗС зупинено до укладення договору оренди земельної ділянки, на якій розташована АЗС, як умови отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Позивач вказує, що йому нічого не відомо про складання оперативним управлінням ГУ ДФС у Кіровоградській області протоколу про адміністративне правопорушення від 04.03.2020 року та заперечує факт реалізації пального на належній йому АЗС. З цих підстав просив визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою судді від 10.04.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову. Стверджував, що матеріалами справи про вчинення адміністративного правопорушення, складеними ОУ ГУ ДФС у Кіровоградській області, підтверджується, що оператори АЗС ТОВ "Ва-Ойл" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.03.2020 року здійснили заправку чергового автомобіля бензином А-92, про що свідчать також їхні пояснення. Таким чином встановлено факт порушення ч.20 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії), що стало підставою для накладення на позивача штрафу, передбаченого аб.9 ч.2 ст.17 цього Закону. Доводячи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій наполягав на тому, що матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, на які посилався відповідач, не містять належних доказів, які б доводили факт роздрібної торгівлі пальним на належній йому АЗС. Також вказував, що від моменту зупинення роботи АЗС з 01.07.2019 року роздрібна торгівля пальним не проводиться, угоди по придбанню пального з метою його продажу кінцевим споживачам не укладаються, а залишки пального у резервуарах, зокрема бензину А-92, які станом на 01.07.2019 року складали 6193, 48 л, не змінилися.

Ухвалою від 13.05.2020 року суд вирішив розглядати справу у судовому засіданні з викликом учасників справи та свідків.

Розглянувши справу у судовому засіданні, заслухавши пояснення, представників сторін, показання свідків, дослідивши та оцінивши надані та зібрані докази, суд установив такі обставини.

ТОВ "Ва-Ойл" з 10.10.2017 року зареєстроване як юридична особа, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області. Основним видом його економічної діяльності є роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30). (а.с. 36 - 40)

ТОВ "Ва-Ойл" здійснює господарську діяльність на автозаправочній станції, розташованій у АДРЕСА_1 , яка належить директору ТОВ "Ва-Ойл" Возній А.О. на праві власності. (а.с. 21 24)

Старшим оперупноваженим з ОВС відділу ПНОПТ ОУ ГУ ДФС у Кіровоградській області 04.03.2020 року було складено протокол №000002 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП України стосовно оператора АЗС ТОВ "Ва-Ойл" ОСОБА_1 , яка вчинила реалізацію бензину А-92 без ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності. (а.с. 52)

Матеріали про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України, направлено до Маловисківського районного суду Кіровоградської області, а їх копії 06.03.2020 року направлені до ГУ ДПС у Кіровоградській області для прийняття рішення в порядку Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". (а.с. 51- 56)

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.05.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 закрите у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. (а.с. 100 - 101)

Разом з тим, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №000002 від 04.03.2020 року першим заступником начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" №0 від 27.03.2020 року, яким на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, абз.9 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", за порушення вимог ч.20 ст.15 вказаного Закону до ТОВ "Ва-Ойл" застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 250000 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії. (а.с. 9 - 10)

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір суд дійшов до таких висновків.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.141 пункту 14.1 статті 14 ПК України, пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 215.1 статті 215 ПК України пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом та коди яких згідно з УКТ ЗЕД не зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 цієї статті (крім газу природного у газоподібному стані за кодом 2711 21 00 00 згідно з УКТ ЗЕД) належать до підакцизних товарів.

Відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу / акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України: у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками; при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу / акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

До власного споживання також відносяться операції із заправлення пальним за договорами підряду при одночасному виконанні таких умов: а) замовники за договорами підряду не здійснюють реалізацію пального іншим особам, крім реалізації бензолу поза межами митної території України в митному режимі експорту; б) заправлення здійснюється в паливний бак машин, механізмів, техніки та обладнання для агропромислового комплексу, паливний бак транспортних засобів спеціального призначення або паливний бак спеціального обладнання чи пристрою, які: призначені для виконання робіт на землях сільськогосподарського або лісового призначення, на землях, наданих гірничим підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, а також для виконання робіт з будівництва доріг; належать іншим особам; виконують роботи протягом строку дії договору підряду виключно на зазначених у цьому пункті землях, що перебувають у власності або користуванні замовника; в) транспортні засоби, що здійснюють заправлення в паливний бак машин, механізмів, техніки та обладнання для агропромислового комплексу, у паливний бак транспортних засобів спеціального призначення або в паливний бак спеціального обладнання чи пристрою, зазначені в підпункті "б" цього підпункту, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з такого транспортного засобу.

Згідно з підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95 від 18.12.1995 року (надалі Закон №481/95).

Підпунктом 6 пункту 2 розділу II Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 року №2628-VIII внесено зміни до Закону №481/95, які набрали чинності з 1 липня 2019 року та якими запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, що здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.

У статті 1 Закону №481/95 (в редакції Закону України від 23.11.2018 року №2628-VIII, від 18.12.2019 року №391-IX) вказано, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів;

- місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

Термін "пальне" вживається в цьому Законі у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Відповідно до частин 20, 21, 30, 32, 33, 34, 35 статті 15 Закону №481/95 (в редакції Законів України від 23.11.2018 року №2628-VIII, від 18.12.2019 року №391-IX) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Частиною 1 статті 17 Закону №481/95 передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону №481/95 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону №481/95 рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Механізм застосування цих фінансових санкцій визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 цього Порядку до суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Посадові особи і громадяни, які не є суб`єктами господарювання, за порушення норм Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є зокрема матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Судом установлено, що за висновками відповідача, позивач 03.04.2020 року як суб`єкт господарювання здійснив роздрібну торгівлю пальним (бензину А-92) з автозаправної станції без наявності ліцензії, що стало приводом для застосування до нього штрафу, передбаченого абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону №481/95. Підставою для прийняття спірного рішення стали матеріали, які надійшли від відділу ПНОПТ ОУ ГУ ДФС у Кіровоградській області, а саме протокол про адміністративне правопорушення №000002 від 04.03.2020 року, складений за ч.1 ст.164 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за статтею 164 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи державної податкової служби.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до статті 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 10.06.2020 року у справі №815/5818/15 сформулював правовий висновок, відповідно до якого матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є самостійно підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95. Разом з тим, протокол є основною і обов`язковою формою фіксації факту адміністративного правопорушення, який повинен відповідати вимогам, що висуваються до його процесуальної форми і змісту і регламентовані статтями 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення №000002 від 04.03.2020 року, складеного старшим оперупноваженим з ОВС відділу ПНОПТ ОУ ГУ ДФС у Кіровоградській області Петровим І.С., у ньому зафіксовано факт реалізації оператором АЗС ТОВ "Ва-Ойл" ОСОБА_1 бензину А-92 без ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності.

До цього протоколу додані протокол вилучення речей і документів від 04.03.2020 року, а також пояснення операторів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 03.04.2020 року. (а.с. 53 55) У поясненнях ОСОБА_3 вказано, що 04.03.2020 року близько 13.30 ним було заправлено черговий автомобіль бензином А-92, розрахунок за який здійснювала оператор ОСОБА_4 . Від підписання цих пояснень ОСОБА_2 відмовився.

Перевіряючи ці обставини, суд допитав як свідка старшого оперупноваженого з ОВС відділу ПНОПТ ОУ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_5 , який повідомив, що 04.03.3020 року під час виконання посадових обов`язків він виявив, що на належній ТОВ "Ва-Ойл" АЗС, розташованій у с. Злинка Маловисківського району, здійснюється реалізація пального. Продаж пального здійснювала ОСОБА_1 , яка отримувала кошти, а заправляв автомобілі ОСОБА_2 . Усього було реалізовано 10 л бензину А-92 на суму близько 200 грн. За цим фактом він 04.03.2020 року склав протокол про адміністративне правопорушення, відібрав від вказаних осіб пояснення та направив матеріали для прийняття рішення до суду.

Суд допитав у судовому засіданні як свідка ОСОБА_1 , яка пояснила, що вона працює оператором АЗС з 2018 року. З липня 2019 року робота АЗС зупинена, оскільки у ТОВ "Ва-Ойл" відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним. Натомість на АЗС проводяться технічні роботи по підтриманню належного технічного стану обладнання. 03.04.2020 року, коли вона перебувала на АЗС, туди прибули працівники податкового органу, які запропонували надати пояснення щодо роботи АЗС. Вона повідомила працівників податкового органу, що на АЗС не здійснюється господарська діяльність з відпуску пального, керівник ОСОБА_6 перебуває у відпустці, а продаж пального не проводиться через відсутність ліцензії. На пропозицію перевіряючого та під його диктовку вона почала писати пояснення, проте коли він запропонував зазначити про реалізацію пального, вона від подальшого надання пояснень такого змісту відмовилася. Свідок ОСОБА_1 заперечила факт реалізації 04.03.2020 року на АЗС пального, зокрема бензину А-92, а також факт проведення нею розрахункових операцій зі споживачами у зв`язку з продажем пального.

Допитаний як свідок ОСОБА_2 дав суду показання про те, що він працює оператором АЗС з листопада 2019 року. Відпуск пального на АЗС не здійснюється через відсутність ліцензії. 03.04.2020 року він перебував на робочому місці на АЗС та виконував роботи з прокачки газу в резервуарах. Він був свідком, як того дня на АЗС прибули працівники податкового органу, які спілкувалися в операторській із ОСОБА_1 . Він, ОСОБА_2 , не був присутній при цій розмові, йому ніхто не пропонував надавати будь-які пояснення ні в усній, ні у письмовій формі, і він таких пояснень не надавав. У судовому засіданні свідку ОСОБА_2 було пред`явлено для огляду письмові пояснення від 03.04.2020 року, які складені від його імені та долучені до протоколу. (а.с. 54) Свідок ОСОБА_2 заперечив факт надання ним пояснень такого змісту, а також той факт, що ним здійснювалася заправка автомобілів пальним (бензином А-92).

Відповідно до частини 1 статті 65 КАС України як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року (справа №161/5372/17) вказав, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров`я споживачів і рівня торговельного обслуговування.

Згідно з пунктами 3, 14 цих Правил роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів.

Заправка автотранспортних засобів проводиться через паливо-, оливо- та газороздавальні колонки оператором автозаправних станцій, автогазозаправних станцій, автогазозаправних пунктів або водієм самостійно.

Відповідно до пункту 9 цих Правил розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Як передбачено пунктом 10.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України затвердженого наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України 20.05.2008 року №281/171/578/155, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за №805/15496, відпуск нафтопродуктів на АЗС здійснюється: 10.3.1) за готівку; 10.3.2) за відомостями; 10.3.3) за талонами; 10.3.4) за платіжними картками.

Згідно з пунктами 10.3.1.1 10.3.1.3 цієї Інструкції розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1315. ПРК мають забезпечувати індикацію ціни нафтопродукту, кількості та загальної вартості виданої дози нафтопродукту. Облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

7) суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Протокольним рішенням №13 від 27.06.2002 року Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом затверджено Технічні вимоги до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, які встановлюють перелік додаткових вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій - спеціалізованими електронними контрольно-касовими апаратами (далі - ЕККА), що призначені для реєстрації на автозаправних станціях (далі - АЗС) продажу пального (бензину, дизельного пального, скрапленого газу тощо), супутніх товарів і послуг.

Пунктами 15, 16, 17, 18 Технічних вимог передбачено, що у режимі реєстрації відпускання пального ЕККА повинен забезпечувати у єдиному нерозривному технологічному циклі: управління відпусканням пального; реєстрацію об`єму (в літрах) та вартості (у гривнях) відпущеного пального кожного найменування окремо за готівковою та кожною безготівковою формами оплати; відображення на індикаторі оператора стану кожного роздавального крана ПРК (робочий, аварійний), а також для кожної замовленої дози - поточної інформації про об`єм відпущеного пального (у літрах) через цей роздавальний кран: дебетування платіжних карток; друкування чеків установленої форми, які додатково містять номери ПРК, через які здійснювалося відпускання пального, об`єм (в літрах) і вартість (у гривнях) фактично відпущеного пального.

При попередній оплаті друкування чека повинно здійснюватися до початку відпускання пального, при оплаті за фактично відпущене пальне - після закінчення його відпускання (встановлення роздавального крана в ПРК).

ЕККА при відпусканні пального через кожний роздавальний кран ПРК (від початку і до завершення видачі цим краном кожної замовленої дози пального) повинен забезпечувати занесення інформації про об`єм відпущеного пального (у літрах) до оперативної пам`яті фіскального блока з дискретністю, яка не перевищує 1 літр (максимальну ціну поділки покажчика сумарного обліку ПРК згідно з ГОСТ 9018-89).

У режимі звітування здійснюється формування та друкування звітів установленої форми. При цьому чеки періодичних звітів за певний період повинні додатково містити дані про об`єм (у літрах) і вартість (у гривнях) пального кожного найменування за кожною формою оплати окремо та загальну вартість відпущеного пального (у гривнях), а чеки X- і Z-звітів ЕККА повинні додатково містити такі дані: фактичний об`єм (у літрах) пального кожного найменування, прийнятого в розхідні резервуари АЗС протягом звітного періоду; загальні об`єм (у літрах) і вартість (у гривнях) пального кожного найменування, відпущеного за готівковою та кожною безготівковою формою оплати протягом звітного періоду; фактичні залишки пального (у літрах) кожного найменування (у кожному з розхідних резервуарів) на момент формування звітів; загальний об`єм (у літрах) пального кожного найменування, відпущеного протягом звітного періоду в процесі повірки ПРК на точність відпускання пального; конфігурацію обладнання АЗС (номери ПРК і підключених до них розхідних резервуарів, а також найменування пального у кожному з них).

Відтак, факт реалізації нафтопродуктів споживачам на АЗС та відпуску їх через паливороздавальні колонки при здійсненні роздрібної торгівлі має підтверджуватися розрахунковим документом (фіскальним касовим чеком), який містить номер паливороздавальної колонки, через яку здійснювався відпуск палива, об`єм (у літрах) і вартість (у гривнях) фактично відпущеного палива. Друкування цього розрахункового документу здійснюється спеціалізованим ЕККА у єдиному технологічному циклі з відпуском пального, а його електронна копія передається до органів державної податкової служби. Дані щодо проведеної розрахункової операції зберігаються у системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій.

Судом установлено, що на АЗС позивача 20.12.2017 року зареєстрований спеціалізований реєстратор розрахункових операцій (фіскальний номер РРО ), який переведений у фіскальний режим роботи та призначений для реєстрації на АЗС продажу пального (бензину, дизельного пального, скрапленого газу тощо), супутніх товарів і послуг. (а.с. 24).

Відповідачем не надано суду доказів реєстрації цим РРО розрахункових операцій щодо продажу/відпуску ТОВ "Ва-Ойл" споживачам пального (бензину А-92), які мали місце 04.03.2020 року, із зазначенням кількості реалізованого пального та суми отриманих грошових коштів за реалізацію, а також будь-яких інших доказів, з яких прослідковується рух/реалізація пального на АЗС, прийняття та відпуск нафтопродуктів.

Натомість, як свідчить надана позивачем інформація про обсяги зберігання світлих нафтопродуктів ТОВ "Ва-Ойл" протягом 2019 року в резервуарних парках, а також Z-звіти РРО за 04.03.2020 року, за 08.06.2020 року, залишки бензину А-92 у резервуарі №1 станом на 01.07.2019 року, 04.03.2020 року, 08.06.2020 року складали 6193, 40 л і протягом цього часу не змінювалися, а крани паливороздавальних колонок не активувалися. (а.с. 33, 68 71, 129 - 130)

Суд прийшов до висновку, що матеріали протоколу №000002 від 04.03.2020 року про адміністративне правопорушення, які надійшли до відповідача від правоохоронного (податкового) органу, не містять належних доказів на підтвердження факту продажу або відпуску споживачам пального (бензину А-92) з автозаправної станції через паливороздавальні колонки, тобто роздрібної торгівлі пальним у розумінні статті 1 Закону №481/95. Протокол про адміністративне правопорушення був підставою для розгляду Маловисківським районним судом Кіровоградської області справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за результатами чого винесено постанову від 06.05.2020 року про закриття провадження за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак ці матеріали не могли бути беззаперечною підставою для прийняття відповідачем рішення про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу, передбаченого статтею 17 Закону №481/95.

Письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 04.03.2020 року, на які посилався відповідач, у судовому засіданні спростовані їхніми показаннями, наданими як свідками. Інших свідків події у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, а громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які у протоколах та поясненнях вказані як поняті, допитати суду не вдалося. Показання свідка ОСОБА_5 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, суд не приймає, оскільки він є зацікавленою особою, а його показання не є допустимим доказом на підтвердження правопорушення. Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.04.2020 року у справі №161/5372/17.

Оскільки належними та допустимими доказами склад правопорушення, передбаченого аб.9 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії), не підтверджений, а правомірність спірного податкового повідомлення-рішення №0 від 27.03.2020 року відповідачем не доведена, тому позов про визнання його протиправним та скасування слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 3750 грн. (а.с. 7) слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ва-Ойл" (26232, Кіровоградська область, Маловисківський район, село Злинка, вул. Центральна, 285, ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "С" №0 від 27.03.2020 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ва-Ойл" судові витрати на сплату судового збору в сумі 3750 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш