Справа № 440/3870/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа №440/3870/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУНП в Полтавській області), у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 19.06.2020, поданого через Урядовий контактний центр, реєстраційний № КН-10813010;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 19.06.2020, поданому через Урядовий контактний центр, реєстраційний № КН-10813010;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 19.06.2020, подане через Урядовий контактний центр, реєстраційний № КН-10813010, вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом, та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавської області нагородити ОСОБА_1 державною нагородою України, орденом "За мужність".

Позовні вимоги обґрунтував посиланнями на те, що у червні 2020 року він через Урядовий контактний центр подав звернення до ГУНП в Полтавській області, у якому просив вжити заходів реагування з ініціювання нагородження ОСОБА_1 орденом "За міжність" за боротьбу зі злочинністю при виконанні службового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя та свого здоров`я, з огляду на участь в антитерористичній операції та отримання поранень внаслідок однократної дії повітряної хвилі та осколків під час вибуху вогнепального снаряду. Однак, на це звернення отримав відповідь, у якій повідомлялось про відсутність підстав для внесення подання щодо нагородження позивача.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, а у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 42-44/. Свою позицію обґрунтував посиланням на те, що розгляд звернення позивача проведено у повній відповідності з вимогами Закону України "Про звернення громадян", а відповідь надано уповноваженою особою. Також стверджував про відсутність у спірних відносинах порушеного права позивача та, як наслідок, наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи

19.06.2020 ОСОБА_1 через Урядовий контакт-центр подав звернення на ім`я начальника ГУНП в Полтавській області Вегировського І., у якому, посилаючись на те, що він є учасником бойових дій, брав участь в антитерористичній операцій та отримав поранення, просив вжити відповідних заходів реагування, направлених на ініціювання нагородження державною нагородою України орденом "За мужність" за боротьбу зі злочинністю при виконанні службового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя та свого здоров`я /а.с. 47/.

22.06.2020 дане звернення отримане ВДЗ ГУНП в Полтавській області та наступного дня передане для розгляду по суті /а.с. 46/.

Листом від 15.07.2020 вих.№1595/кц за підписом заступника начальника ГУНП в Полтавській області Олексія Манжиєвського позивача повідомлено про те, що питання про ініціювання його нагородження державною нагородою України розглядалося на оперативній нараді керівництва ГУНП, й за результатами розгляду встановлено, що підстави для ініціювання нагородження ОСОБА_1 орденом "За мужність" відсутні /а.с. 48/.

Не погоджуючись із такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 2.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (надалі - Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Питання розгляду заяв (клопотань) урегульовано статтею 15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 92 Основного Закону України виключно законами України встановлюються державні нагороди.

У силу пункту 25 частини першої статті 106 Конституції України Президент України нагороджує державними нагородами.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 16.03.2000 №1549-III "Про державні нагороди України" державні нагороди України є вищою формою відзначення громадян за видатні заслуги у розвитку економіки, науки, культури, соціальної сфери, захисті Вітчизни, охороні конституційних прав і свобод людини, державному будівництві та громадській діяльності, за інші заслуги перед Україною.

Статтею 4 названого Закону визначено, що Президент України затверджує: статут - для звання Герой України та кожного ордену; положення - для інших державних нагород.

Статути і положення про державні нагороди визначають підстави для нагородження, містять опис державної нагороди, а також встановлюють порядок нагородження, вручення, носіння державних нагород та інші правила.

За змістом статті 7 вищезгаданого Закону, в Україні встановлюється орден "За мужність" I, II, III ступеня - для відзначення військовослужбовців, працівників правоохоронних органів та інших осіб за особисті мужність і героїзм, виявлені при рятуванні людей, матеріальних цінностей під час ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, у боротьбі зі злочинністю, а також в інших випадках при виконанні військового, службового, громадянського обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя.

Указом Президента України від 21.08.1996 №720/96 затверджено Статут відзнаки Президента України - ордена «За мужність» (надалі - Статут).

За змістом пункту 9 розділу ІІ Статуту відзнаки Президента України - ордена "За мужність", подання про нагородження орденом "За мужність" вносять на ім`я Президента України Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, Верховний Суд України, Конституційний Суд України, Генеральна прокуратура України, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Уряд Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації.

Поряд з цим, відповідно до пункту 11 Статуту відзнаки Президента України - ордена "За мужність", клопотання про нагородження особи орденом "За мужність" порушується перед вищестоящим органом, організацією, військовим командуванням. Висунення кандидатур здійснюється, як правило, в трудовому колективі (військовому формуванні), де працює (проходить службу) особа, яку представляють до відзначення.

Нагородження орденом "За мужність" здійснюється Указом Президента України. Орден "За мужність" вручає Президент України або за його уповноваженням Голова Верховної Ради України та його заступники, Прем`єр-міністр України, Перший віце-Прем`єр-міністр України, віце-прем`єр-міністри України, Голова Верховного Суду України, Голова Конституційного Суду України, Генеральний прокурор України, Голова Комісії по державних нагородах України при Президентові України, керівник відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, Голова Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Голова Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, голова обласної, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації, командувач відповідного військового формування (пункти 3, 13 Статуту).

Оцінка судом обставин справи

За змістом частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі виник з приводу розгляду звернення позивача щодо ініціювання питання про нагородження його державною нагородою України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що звернення ОСОБА_1 від 19.06.2020 розглянуто по суті органом, до якого подано таке звернення, у строк, визначений Законом України "Про звернення громадян", а за результатами розгляду звернення позивачу надана відповідь із зазначенням вжитих органом поліції у межах його компетенції заходів та викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Посилання позивача на те, що ГУНП в Полтавській області під час розгляду його звернення проігноровано факт, встановлений висновком експерта №536, про отримання ОСОБА_1 поранень внаслідок однократної дії повітряної хвилі та осколків при вибуху вогнепального снаряду, суд визнає безпідставними з огляду на таке.

Як слідує зі змісту наведених вище положень чинного законодавства, нагородження державними нагородами України, у т.ч. й орденом "За мужність", відноситься до виключної компетенції Президента України.

Вручення державної нагороди України є вищою формою відзначення особи за видатні заслуги перед Україною, а висунення кандидатур законодавцем віднесено на власний розсуд трудового колективу, де працює (проходить службу) особа, яку представляють до відзначення.

Суд жодним чином не применшує заслуги позивача перед Україною з огляду на його участь в антитерористичній операції та отримання у зв`язку з цим поранення у ході виконання бойового завдання.

Разом з цим, суд враховує, що вищенаведені обставини слугували підставою для визнання позивача учасником бойових дій, а також нагородження відзнакою Президента України "За участь в антитерористичній операції".

Натомість, виходячи з предмета цього спору, суд зауважує, що питання про нагородження Книша орденом "За мужність" не може в обов`язковому порядку бути вирішене позитивно на підставі його особистого звернення, адже розгляд цього питання є дискрецією трудового колективу, роботодавця позивача тощо.

Залученою до матеріалів справи копією протоколу наради керівництва ГУНП в Полтавській області підтверджено, що питання про нагородження ОСОБА_1 державною нагородою України розглядалось на нараді та за результатами його розгляду підстав для ініціювання нагородження колишнього працівника поліції ОСОБА_1 не встановлено /а.с. 49-50/.

Суд акцентує увагу на тому, що захист прав здійснюється у разі їх порушення і звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач має на меті не захист своїх прав від порушень з боку відповідача у публічно-правовому спорі, а намагається за допомогою судового рішення визначити поведінку суб`єкта владних повноважень та спонукати його до певних дій, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, що виходить за межі превентивної функції судового контролю та не відповідає завданням і принципам адміністративного судочинства.

Крім того, такий підхід суперечить принципу поділу влади у державі на гілки влади, оскільки суд здійснюватиме не контрольну функцію, а функцію керування поведінкою суб`єкта виконавчої влади.

Посилання позивача на окремі рішення Європейського суду з прав людини здійснені безвідносно до фактичних обставин цього спору, а тому не приймаються судом у якості належного обґрунтування позовних вимог.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба