Справа № 360/552/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/552/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Петросян К.Є.,

за участю: секретаря судового засідання - Грищенко М.І.,

позивача - не прибув,

представників позивача - Самарського В.В., Хартова М.В.,

представника відповідача - Татаринової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

05.02.2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Хартова Максима Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі ГУНП в Луганській області або відповідач) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, державний службовець 6-го рангу, займав посаду головного спеціаліста відділу капітального будівництва управління логістики та матеріального-технічного забезпечення ГУНП в Луганській області.

28.01.2020 при приході на службу позивачу було вручено наказ від 28.01.2020 № 290 «Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників УЛМТЗ ГУНП в Луганській області», яким ОСОБА_1 звільнено за порушення присяги державного службовця.

Одночасно з цим, позивачу було вручено витяг з наказу від 28.01.2020 № 78 о/с, яким ОСОБА_1 з 28.01.2020 звільнено з посади головного спеціаліста відділу капітального будівництва Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Луганській області за пунктом 4 частини 1 статті 87 (у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення).

Підставою для винесення наказу слугував наказ ГУНП в Луганській області від 28.01.2020 № 290.

З наказу ГУНП в Луганській області від 28.01.2020 № 290 «Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників УЛМТЗ ГУНП в Луганській області» вбачається, що дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ державних службовців ГУНП в Луганській області було здійснено дисциплінарне провадження у відповідності до вимог наказу ГУНП в Луганській області від 24.01.2020 № 255 «Про відкриття дисциплінарного провадження» за фактом можливого порушення Присяги державними службовцями УЛМТЗ ГУНП в Луганській області заступником начальника управління - начальником відділу капітального будівництва ОСОБА_2 та головним спеціалістом відділу капітального будівництва ОСОБА_1 .

В ході дисциплінарного провадження встановлено факт порушення присяги державного службовця з боку державного службовця 4-го рангу заступника начальника управління - начальника відділу капітального будівництва УЛМТЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 та державного службовця 6-го рангу головного спеціаліста відділу капітального будівництва УЛМТЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 , яке виразилося у несумлінному виконанні своїх службових обов`язків, що призвело до зриву графіку виконання робіт по реконструкції гуртожитку по АДРЕСА_1 під житловий будинок, самоусунення від проведення перевірок якості раніше виконаних підрядними організаціями робіт на інших об`єктах ГУНП в Луганській області та неодноразових, впродовж січня поточного року, порушеннях правил внутрішнього службового розпорядку дня.

Позивач зазначає, що вказані порушення не відповідають дійсності, оскільки не мали місця в об`єктивній дійсності та не конкретизовані, розгляд дисциплінарної справи фактично не відбувався, оскільки дисциплінарне провадження тривало з 24.01.2020 по 28.01.2020, при цьому 25.01.2020 та 26.01.2020 є вихідними днями.

ОСОБА_1 вважає, що дисциплінарне провадження здійснено не у відповідності до положень Закону України «Про державну службу» та з суворим порушенням Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1039, а тому рішення, прийняті за результатами дисциплінарного провадження є протиправними та такими, які підлягають скасуванню.

Зазначив, що жодних документів під час дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 не було та не могло бути зібрано та не досліджено, не відібрано пояснень у позивача, не роз`яснені його права, в тому числі право на правничу допомогу, знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи, дисциплінарне провадження проведено, а рішення за його результатами прийнято без з`ясування всіх обставин, які слід встановлювати при розгляді дисциплінарної справи. Крім того, при відкритті дисциплінарного провадження 24.01.2020 відповідачем порушено порядок виклику осіб на засідання комісії не менше як за 5 днів до дня проведення засідання дисциплінарної комісії, яке відбулося 28.01.2020, оскільки жодній особі об`єктивно неможливо було здійснити відповідне повідомлення у такий термін.

Позивача про проведення засідання дисциплінарної комісії повідомили 28.01.2020 в порущення п. 32 Порядку здійснення дисциплінарного провадження. Також, не враховано відсутність у ОСОБА_1 стягнень.

З матеріалами дисциплінарної справи ОСОБА_1 був позбавлений можливості ознайомитися, оскільки, йому одразу ж було вручено оспорювані накази.

На підставі викладеного, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Луганській області № 290 від 28.01.2020 «Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників УЛМТЗ ГУНП в Луганській області» в частині звільнення державного службовця 6-го рангу ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу капітального будівництва управління логістики та матеріально - технічного забезпечення ГУНП в Луганській області за допущене порушення Присяги державного службовця, відповідальність за яке передбачене п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» 4. 5 ст. 66 цього Закону;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Луганській області № 78 о/с від 28.01.2020 в частині звільнення державного службовця 6-го рангу ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу капітального будівництва управління логістики та матеріально - технічного забезпечення ГУНП в Луганській області за п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу»;

- поновити на посаді головного спеціаліста відділу капітального будівництва управління логістики та матеріально - технічного забезпечення ГУНП в Луганській області державного службовця 6-го рангу ОСОБА_1 ;

- стягнути з ГУНП в Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 28.01.2020 по день прийняття судом рішення у справі.

Ухвалою суду від 10.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 24.02.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 12.05.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 12.05.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлений позов у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні пред`явленому позову, просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, про що надав суду відзив на позовну заяву, яким пояснив наступне (а.с.46-59).

24.01.2020 до дисциплінарної комісії ГУНП в Луганській області надійшли матеріали проведення службового розслідування про можливе порушення службової дисципліни окремими працівниками УЛМТЗ ГУНП в Луганській області, які, окрім іншого, містили відомості щодо можливого порушення службової дисципліни головним спеціалістом відділу капітального будівництва УЛМТЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 24.01.2020 № 255 на підставі зазначеного було відкрито дисциплінарне провадження.

В ході здійснення дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією було встановлено, що відповідно до положення про Управління логістики та матеріально - технічного забезпечення ГУНП в Луганській області, затвердженого наказом ГУНП в Луганській області від 21.08.2019 № 2170, одним із основних завдань цього підрозділу є здійснення діяльності, пов`язаної із залученням інвестицій та управлінням капітальним будівництвом.

До складу управління логістики та матеріально - технічного забезпечення ГУНП в Луганській області входить відділ капітального будівництва.

Дисциплінарною комісією ГУНП в Луганській області вивчено стан справ на об`єктах будівництва, реконструкції та ремонту ГУНП в Луганській області за останній час.

Встановлено зрив графіку виконання робіт по реконструкції гуртожитку під житловий будинок, що стало можливим внаслідок невжиття необхідних заходів представниками замовника, тобто працівниками ГУНП в Луганській області, щодо оптимізації процесу виконання будівельних робіт, налагодження механізму взаємодії між виконавцем та проектувальником з метою оперативного вирішення питань про внесення змін у проекти та незабезпечення дієвого контролю за ходом виконання будівельно-монтажних робіт.

Крім того, перевіркою було встановлено, що протягом серпня-вересня 2019 року здійснювався поточний ремонт адміністративної будівлі ГУНП в Луганській області в смт.Станично-Луганська (приміщення електрощитової та котельні), після якого на теперішній час наявні численні тріщини та нерівності, що свідчить про неякісне проведення ремонту.

Також, протягом жовтня-грудня 2019 року здійснювався капітальний ремонт систем опалення із встановленням двох котлів адміністративної будівлі Кремінського ВП ГУНП в Луганській області та протягом вересня-листопада 2019 року - капітальний ремонт адміністративної будівлі, а саме будівництво санітарного вузла Міловського ВП ГУНП в Луганській області.

Після закінчення проведених ремонтних робіт працівники УЛМТЗ ГУНП в Луганській області, відповідальні за його проведення, до відділів поліції з метою проведення перевірки якості виконаних робіт не прибували.

Перевіркою також було встановлено систематичні порушення ОСОБА_1 вимог внутрішнього розпорядку щодо знаходження на робочому місці протягом січня 2020 року в частині вибуття на обідню перерву та прибуття на робоче місце після обідньої перерви.

Начальник УЛМТЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 вказав, що за належну організацію роботи у напрямку будівництва та ремонту у нього в підрозділі відповідають працівники відділу капітального будівництва, зокрема, головний спеціаліст відділу капітального будівництва УЛМТЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 , однак останній взагалі не доповідав йому про виникнення яких-небудь недоліків або порушень під час проведення будівельних робіт.

Зі змісту службової характеристика ОСОБА_1 від 24.01.2020 вбачається, що за час роботи на займаній посаді ОСОБА_1 зарекомендував себе, як у достатній мірі посередній працівник.

Останнім часом виконавча дисципліна ОСОБА_1 знаходиться на низькому рівні.

Під час проведення реконструкції гуртожитку під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 надавав недостовірні дані керівництву ГУНП щодо процедури внесення змін до проектної документації та проведення експертних досліджень, що перешкоджало вчасно виконати всі роботи згідно з умовами укладеного договору.

Також, ОСОБА_1 не було в достатній мірі налагоджено роботу з організації взаємодії між проектувальником та підрядником при проведенні реконструкції вищевказаного гуртожитку, у зв`язку з чим підрядник не мав змогу виконати вичерпний перелік робіт у встановлений строк.

Дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що в діях державного службовця ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а саме порушення Присяги державного службовця, яке виразилось у несумлінному виконанні своїх службових обов`язків що призвело до зриву графіку виконання робіт по реконструкції гуртожитку по АДРЕСА_1 під житловий будинок, а також самоусунення від проведення перевірок якості виконаних підрядними організаціями робіт на інших об`єктах ГУНП в Луганській області, а також за неодноразові порушення внутрішнього службового розпорядку дня та, що до останнього можливо застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.

За результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна комісія оформила та надала начальнику ГУНП в Луганській області подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ державних службовців ГУНП в Луганській області від 28.01.2020, відповідно до якого дисциплінарною комісією ГУНП в Луганській області прийняте рішення клопотати перед керівництвом ГУНП в Луганській області про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби.

На підставі подання дисциплінарної комісії від 28.01.2020 керівником було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби шляхом винесення наказу ГУНП в Луганській області від 28.01.2020 № 290 «Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників УЛМТЗ ГУНП в Луганській області», відповідно до якого за допущене порушення Присяги державного службовця, відповідальність за яке передбачене пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ, відповідно до частини 5 статті 66 вказаного Закону, державного службовця ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу капітального будівництва управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Луганській області звільнити з посади державної служби.

Витяг з наказу ГУНП в Луганській області від 28.01.2020 № 290 було під розписку вручено ОСОБА_1 28.01.2020.

Зазначив, що позивач був присутній на засіданні дисциплінарної комісії та надавав усні пояснення, зміст яких було зафіксовано у висновку про наявність чи відсутність у діях державних службовців дисциплінарного проступку та підстав для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності від 28.01.2020.

Надання письмових пояснень та ознайомлення із матеріалами дисциплінарної справи є правом державного службовця.

З приводу строків проведення дисциплінарного провадження зауважив, що відповідно до п.п.4, 5 Порядку №1039 він не може перевищувати 15 календарних днів, тобто законодавством визначено лише кінцевий строк здійснення дисциплінарного провадження, який не порушено відповідачем.

На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Допитані в якості свідків позивач ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 суду пояснили, що 28.01.2020, коли вони прибули на роботу, за декілька хвилин до засідання дисциплінарної комісії керівник ОСОБА_3 повідомив про необхідність їх присутності о 10.00 год на комісії, не пояснивши при цьому про яку саме комісію йшла мова. Комісія прав та обов`язків їм не роз`яснювала, матеріали для ознайомлення не вручали, будь-які письмові пояснення вони не надавали. На вимогу надати додатковий час для спростування встановлених порушень та надання відповідних доказів комісія їм відмовила, хоча вони у поясненнях зазначали, що не допускали будь-яких порушень, а ОСОБА_1 пропонував дисциплінарній комісії надати докази на спростування встановлених порушень. Після закінчення засідання дисциплінарної комісії працівниками відділу кадрів ГУНП в Луганській області одразу їм було вручено накази про звільнення та трудові книжки.

ОСОБА_1 зауважив, що комісія тривала всього 5-10 хвилин. Тому вважає, що засідання дисциплінарної комісії проведено формально, без з`ясування всіх обставин. Проведення засідання дисциплінарної комісії, неповідомлення про дисциплінарне провадження, ненадання часу на підготовку до розгляду дисциплінарної справи та доказів на підтвердження своїх слів, вручення наказів про звільнення та трудових книжок одразу після закінчення засідання, свідчить на думку ОСОБА_1 , що питання про їх звільнення було вирішено заздалегідь.

Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.11-12).

Згідно трудової книжки позивача НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 26.11.2014 по 05.08.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України. З 06.08.2015 працював на посадах державної служби в ГУМВС України та прийняв присягу державного службовця 06.08.2015. З 07.11.2015 призначений на посаду завідувача сектору Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення з урахуванням 13-го рангу державного службовця в ГУНП в Луганській області, та з 26.12.2016 12.2016 призначений на посаду головного спеціаліста відділу капітального будівництва Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення з урахуванням 6-го рангу державного службовця (а.с.13-20).

Наказом начальника ГУНП в Луганській області від 24.01.2020 № 255 «Про відкриття дисциплінарного провадження» відкрито дисциплінарне провадження за фактом можливого порушення службової дисципліни державними службовцями УЛМТЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.60).

Докази ознайомлення позивача з цим наказом до матеріалів справи відповідачем не надані.

Згідно з висновком від 28.01.2020 про наявність чи відсутність у діях державних службовців дисциплінарного проступку та підстав для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, дисциплінарна комісія за результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи за фактом можливого порушення службової дисципліни державними службовцями УЛМТЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , комісія вважала би, зокрема, до державного службовця 6-го рангу ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу капітального будівництва УЛМТЗ ГУНП в Луганській області можливо застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, оскільки в діях державних службовців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 63 Закону України «Про державну службу», а саме порушення Присяги державного службовця, яке виразилось у несумлінному виконанні своїх обов`язків, що призвело до зриву графіку виконання робіт по реконструкції гуртожитку по АДРЕСА_1 під житловий будинок, а також самоусунення від проведення перевірок якості виконаних підрядними організаціями робіт та на інших об`єктах ГУНП в Луганській області, а також за неодноразові порушення внутрішнього службового розпорядку дня (а.с.81-87).

Наказом ГУНП в Луганській області від 28.01.2020 № 290 «Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників УЛМТЗ ГУНП в Луганській області» в ході дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ державних службовців ГУНП в Луганській області встановлено факт порушення Присяги державного службовця з боку державного службовця 6-го рангу головного спеціаліста відділу капітального будівництва УЛМТЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 , яке виразилося у несумлінному виконанні службових обов`язків, що призвело до зриву графіку виконання робіт по реконструкції гуртожитку по АДРЕСА_1 під житловий будинок, самоусунення від проведення перевірок якості раніше виконаних підрядними організаціями робіт на інших об`єктах ГУНП в Луганській області та неодноразових, впродовж січня поточного року, порушення правил внутрішнього службового розпорядку дня. Згідно пункту 1 даного наказу за допущене порушення Присяги державного службовця, відповідальність за яке передбачена пунктом 1 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону, ОСОБА_1 звільнено з посади державної служби.

Копію наказу 28.01.2020 № 290 вручено під підпис позивачу, що підтвердується підписом останнього (а.с.88).

Наказом від 28.01.2020 № 78 о/с ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу капітального будівництва Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Луганській області за пунктом 1 частини 1 статті 87 (у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення) Закону України «Про державну службу», з 28.01.2020 звільнено з ГУНП в Луганській області на підставі наказу від 28.01.2020 № 290 (а.с.89).

Не погоджуючись із вказаними вище наказами про звільнення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регламентовано Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII), Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (далі - Порядок).

Частиною першою статті 1 Закону № 889-VIII визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Частиною першою статті 8 Закону № 889-VIII визначено основні обов`язки державного службовця, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (пункт 1); дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки (пункт 2); забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів (пункт 6); сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення) (пункт 7).

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Статеюя 9-1 Закону № 889-VIII врегульовано порядок доведення до відома державного службовця інформації або документів.

Доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина перша).

Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними (частина друга).

Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення (частина четверта).

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 889-VIII особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

Згідно з частиною першою статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з частиною другою статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарними проступками є: порушення Присяги державного службовця (пункт 1); невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5); недотримання правил внутрішнього службового розпорядку (пункт 6).

Частиною першою статті 66 Закону № 889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята статті 66 Закону № 889-VIII).

Згідно з частиною першою статті 67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Частиною першою статті 69 Закону № 889-VIII визначено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Згідно з частиною першою статті 71 Закону № 889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (частина перша статті 73 Закону № 889-VIII).

Відповідно до частини другої статті 73 Закону № 889-VIII дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення (частина друга статті 74 Закону № 889-VIII).

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 74 Закону № 889-VIII державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку. Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Статтею 75 Закону № 889-VIII визначено, шо перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Статтею 76 Закону № 889-VIII встановлено, що державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Закону № 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Згідно з пунктом 4 Порядку, що визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців, дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 15 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до одного місяця (пункт 5 Порядку).

Згідно з пунктом 29 Порядку, формує дисциплінарну справу та здійснює її підготовку до розгляду дисциплінарною комісією - доповідач.

Доповідачем може бути будь-який член дисциплінарної комісії.

Під час здійснення підготовки справи до розгляду доповідач, зокрема, забезпечує збирання документів та матеріалів, необхідних для формування дисциплінарної справи, формує дисциплінарну справу, забезпечує отримання пояснення від державного службовця, доповідає на засіданні дисциплінарної комісії, вчиняє інші дії, необхідні для здійснення дисциплінарного провадження.

Після завершення формування дисциплінарної справи до розгляду комітет з дисциплінарних проваджень або доповідач передають її відповідно Комісії або секретарю дисциплінарної комісії та повідомляють про це головуючому на засіданні Комісії або голові дисциплінарної комісії з метою призначення дати засідання для її розгляду (пункт 30 Порядку).

Пунктом 31 Порядку визначено, що комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 32 Порядку про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Відповідно до пункту 33 Порядку комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

З вищевказаних норм Закону № 889-VIII слідує, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчиненням ним дисциплінарного проступку, під яким розуміється вчинення протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Невиконання службових обов`язків - це бездіяльність державного службовця за реальної можливості діяти так, як того вимагають закони, трудовий договір, посадова інструкція та інші праві акти, або ж, навпаки, дія державного службовця, якщо він мав утриматися від її вчинення.

Неналежне виконання таких обов`язків - це дії державного службовця, що не відповідають закону й умовам, що склалися, або хоча й відповідають їм, проте вчиняться з порушенням установленого порядку і строків їх виконання, з недотриманням форми й обсягу виконання, а також виконання їх у неналежному місці або неналежним суб`єктом.

Ознакою дисциплінарного проступку є його протиправність, яка виявляється в тому, що тільки те діяння може бути дисциплінарним проступком, яке прямо передбачено законами України. Якщо в діях державного службовця немає протиправності, це позбавляє невиконання чи неналежне виконання ним своїх службових обов`язків характеру дисциплінарного проступку й не дозволяє застосовувати до нього дисциплінарного стягнення.

Одним із дисциплінарних проступків є порушення Присяги державного службовця.

З наведеного у статті 36 Закону № 889-VIII тексту Присяги державного службовця, судом з`ясованого, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.

Аналогічний висновок міститься у рішення Конституційного Суду України від 11 березня 2011 року у справі № 2-рп/2011.

Таким чином під порушенням Присяги державного службовця слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Незначні факти порушення, які суттєво не впливають на роботу органу, не можуть бути підставою для припинення державної служби за порушення Присяги.

Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Отже порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Різниця між складами дисциплінарних проступків, таких як порушення Присяги державного службовця та невиконання або неналежне виконання службовцем своїх службових обов`язків, полягає в колі обов`язків та ставленні до них службовцем (сумлінному чи несумлінному).

За таких обставин, кваліфікація дисциплінарного проступку, як Порушення присяги державного службовця, може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Отже, звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

При цьому необхідно враховувати, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення можуть бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення, які є санкціями різних рівнів відповідальності і не можуть застосовуватись як альтернативні.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Верховний Суд України у своїх постановах неодноразово, аналізуючи текст Присяги державних службовців, зазначав, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

Тобто, як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

Таким чином, припинення державної служби у зв`язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень.

Однак вони не є ідентичними, а є заходами різних видів відповідальності.

Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Аналогічний за змістом правовий висновок неодноразово викладався Верховним Судом, зокрема, у постанові від 27 квітня 2020 року по справі № 826/10854/17.

З наказу про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та матеріалів дисциплінарної справи судом встановлено, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення за порушення Присяги державного службовця, яке виразилось у несумлінному виконанні службових обов`язків, що призвело до зриву графіку виконання робіт по реконструкції гуртожитку по АДРЕСА_1 під житловий будинок, самоусунення від проведення перевірок якості раніше виконаних підрядними організаціями робіт на інших об`єктах ГУНП в Луганській області та неодноразових, впродовж січня поточного року, порушення правил внутрішнього службового розпорядку дня.

Однак, із аналізу матеріалів дисциплінарної справи та оскаржуваного наказу про накладення дисциплінарного стягнення суд дійшов висновку, що відповідач не встановив наявність об`єктивної сторони такого дисциплінарного проступку як порушення Присяги, жодним чином не обґрунтував необхідності кваліфікації відповідних діянь як порушення Присяги державного службовця, тоді як відповідно до усталеної судової практики звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Навіть за умови наявності факту неналежного виконання з боку позивача посадових обов`язків, що ставиться йому в провину, такі діяння підлягають кваліфікації за пунктом 5 частини першої статті 65 Закону № 889-VIII, як невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, що згідно з положеннями статті 66 Закону № 889-VIII не може мати наслідком застосування такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади державної служби.

Судом також встановлено, що відповідачем суттєво порушено процедуру здійснення дисциплінарного провадження стосовно позивача.

Так, дослідженням матеріалів дисциплінарної справи встановлено, що всупереч вимог статті 73 Закону № 889-VIII дисциплінарна справа не містить відомостей щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень (пункт 4); письмових пояснень позивача щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (пункт 6); належним чином завірених копій документів і матеріалів, що підтверджують або спростовують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку (пункт 9).

Відсутність письмових пояснень позивача є порушенням вимог статті 75 Закону №889-VIII, якою встановлено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Письмові пояснення не відбираються від державного службовця виключно у випадку його відмови від їх надання. Доказом відмови від надання письмових пояснень є акт відмови від надання пояснень.

Відповідачем суду не надано акта відмови позивача від надання письмових пояснень.

Суд вважає, що відмовившись від отримання письмових пояснень від ОСОБА_1 , відповідач тим самим позбавив позивача законного права викласти своє ставлення до обставин, що стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, навести свої доводи та міркування щодо них, спростувати, повідомити про докази, що їх спростовують тощо. Фактично відповідач позбавив права на захист у дисциплінарному провадженні.

Також нез`ясування ставлення позивача до обставин, що стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, свідчить про неповне з`ясування відповідачем всіх обставин, що мають бути встановлені в ході дисциплінарного провадження та прийняті до уваги під час вирішення питання про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Всупереч положень статей 74 та 76 Закону № 889-VIII відповідач порушив право позивача на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи, яке мало відбутися до засідання комісії.

Більш того, судом встановлено, що відповідачем порушено порядок та строк повідомлення позивача про засідання дисциплінарної комісії. Так, згідно з пунктом 32 Порядку державного службовця має бути повідомлено за п`ять календарних днів до засідання дисциплінарної комісії. Таке повідомлення має відбуватися, у визначений статтею 9-1 Закону № 889-VIII спосіб.

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів повідомлення позивача про засідання дисциплінарної комісії. Доводи представника відповідача про те, що позивач був присутнім безпосередньо на засіданні та надавав пояснення жодним чином не позбавляють його обов`язку належного повідомлення державного службовця про засідання комісії у визначеному порядку.

Всі вищевказані порушення призвели до того, що позивач до самого засідання комісії з розгляду дисциплінарних справ взагалі не знав про існування цієї справи, про обставини, які є предметом дослідження, не мав змоги підготуватися до такого засідання. Вказане, на думку суду, також свідчить про порушення відповідачем права позивача на захист.

З матеріалів дисциплінарної справи судом також встановлено, що всупереч вимог статті 74 Закону № 889-VIII відповідачем під час визначення виду стягнення не враховано характер проступку, обставин, за яких він був вчинений, обставин, що пом`якшують покарання, результати оцінювання службової діяльності позивача тощо. На користь таких тверджень суду свідчить відсутність в дисциплінарній справі документів, в яких такі відомості відображено.

Твердження представника відповідача, що ОСОБА_1 на засіданні дисциплінарної комісії надав усні пояснення та не заявляв будь-яких клопотань, жодним чином не нівелюють встановлених судом обставин про порушення дисциплінарною комісією процедури притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, що мала передувати засіданню.

Більш того, дисциплінарною комісію після з`ясування незгоди позивача з тим, що ним допущено невиконання та нехтування своїми обов`язками, порушення службової дисципліни, не вжито взагалі жодних заходів з метою їх підтвердження чи спростування, а одразу прийнято рішення звернутися до керівника із поданням про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення Присяги державного службовця та застосування до нього найсуворішого виду покарання - звільнення з посади державної служби.

Зважаючи на все вищевикладене, суд дійшов висновку, що допущені дисциплінарною комісією порушення процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є суттєвими та такими, що мають наслідком скасування наказів про накладення на позивача дисциплінарного стягнення та про його звільнення з посади державної служби, як таких, що не відповідають критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема обґрунтованості, безсторонності (неупереджено), добросовісності, розсудливості, пропорційності, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також суд вважає, що оскаржувані накази не відповідають принципу «належного урядування», сформованому у рішеннях Європейського суду з прав людини, що полягає в обов`язку державних органів діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб із дотриманням власних внутрішніх процедур, запроваджених з метою посилення прозорості і ясності дій, мінімізації ризику помилок.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для задоволення позову в повному обсязі, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

В межах спірних правовідносин відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними та скасування оскаржених рішень відповідача та поновлення позивача на посаді, з якої його було звільнено.

Вирішуючи питання щодо визначення дати, з якої позивача має бути поновлено на попередній посаді, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 241-1 Кодексу законів про працю України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, днем звільнення вважається останній день роботи.

З вище зазначеного можна дійти висновку, що день звільнення працівника вважається його останнім робочим днем.

Отже, оскільки наказом ГУНП в Луганській області від 28 січня 2020 року № 78 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади державної служби з 28 січня 2020 року, суд вважає, що цей день є його останнім робочим днем, відповідно, поновлювати позивача на посаді слід з наступного дня після звільнення - з 29 січня 2020 року.

Вирішуючи питання щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та періоду його стягнення, суд виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100), який застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати (підпункт «л» пункту 1 Порядку № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Абзацами першим, третім пункту 3 Порядку № 100 врегульовано, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до пункту 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8 Порядку № 100).

Згідно з довідкою ГУНП в Луганській області від 20 березня 2020 року № 261/111/22-2020 про доходи ОСОБА_1 за 2 календарних місяці, що передували місяцю звільнення, позивачем отримано заробітну плату у загальній сумі 41793,67 грн (а.с.136), зокрема

- за листопад 2019 року - 16352,12 грн, у тому числі: посадовий оклад - 5110,00 грн, доплата за ранг - 500,00 грн, надбавка за вислугу років - 613,20 грн, надбавка за інтенсивність праці - 10066,70 грн, індексація - 62,22 грн, кількість відпрацьованих днів - 21;

- за грудень 2019 року - 25441,55 грн, у тому числі: посадовий оклад - 4380,00 грн, доплата за ранг - 428,57 грн, надбавка за вислугу років - 525,60 грн, надбавка за інтенсивність праці - 16337,40 грн, премія - 87,60 грн, індексація - 55,85 грн, відрядження - 3626,53 грн, кількість відпрацьованих днів - 18.

Дослідженням довідки з`ясовано, що до заробітної плати позивача за цей період увійшли виплати, які відповідно до Постанови № 100 не враховуються при обчисленні середньоденної заробітної плати, а саме: відрядження за грудень 2019 року в сумі 3626,53 грн, відповідно за грудень 2019 року сума зарплати складає 21815,02 грн ( 25441,55-3626,53).

Отже, сума заробітної плати позивача за 2 місяці, що передували звільненню, з якої здійснюється розрахунок середньоденної заробітної плати становить 38167,14 грн (16352,12+21815,02).

Сукупна кількість робочих днів за листопад-грудень 2019 року складає 39 днів.

Таким чином середньоденна заробітна плата позивача складає 978,64 грн (заробітна плата, отримана за 2 місяці, що передували звільненню, 38167,14 грн : 39 робочих днів = 1291,70 грн).

Вимушений прогул позивача слід обраховувати з 29 січня 2020 року по день ухвалення судового рішення - 11 серпня 2020 року.

У періоді вимушеного прогулу з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року було 134 робочих днів. (у січні 2020 року - 3 робочих дні, у лютому 2020 року - 20 робочих днів, у березні 2020 року - 21 робочий день, у квітні 2020 року - 21 робочий день, у травні 2020 року - 19 робочих днів, у червні 2020 року - 20 робочих днів, у липні - 23 робочих дні, серпні - 7 робочих днів).

Таким чином, середня заробітна плата за весь час вимушеного прогулу за період з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року складає 131137,76 грн (134 робочих днів х 978,64 грн (середньоденна заробітна плата)).

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Таким чином, ГУНП в Луганській області як податковий агент відповідно до норм Податкового Кодексу України та як страхувальник відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зобов`язана виплатити позивачеві середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року у сумі 131137,76 грн, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, підлягає негайному виконанню рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 січня 2020 року № 290 «Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників УЛМТЗ ГУНП в Луганській області» в частині звільнення державного службовця 6-го рангу ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу капітального будівництва управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Луганській області, за допущене порушення Присяги державного службовця, відповідальність за яке передбачена пунктом 1 частини другої статті 65, частиною п`ятою статті 66 Закону України «Про державну службу».

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 28 січня 2020 року № 78 о/с в частині звільнення головного спеціаліста відділу капітального будівництва управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 , за пунктом 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Поновити на посаді головного спеціаліста відділу капітального будівництва управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП в Луганській області державного службовця 6-го рангу ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області (місцезнаходження: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Вілєсова, будинок 1, код за ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 січня 2020 року по 11 серпня 2020 року у сумі 131137,76 грн (сто тридцять одна тисяча сто тридцять сім грн 76 коп) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 12 серпня 2020 року.

Суддя К.Є. Петросян