Справа № 360/2527/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

14 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2527/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу за позовом адвоката Косогової Людмили Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2020 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви адвоката Косогової Людмили Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі відповідач, УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради), в якій позивач просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу учасника війни, викладене у витязі з протоколу від 08.03.2019 № 1;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради в особі комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни встановити ОСОБА_1 статус учасника війни з дати первісного звернення (18.03.2019) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради із заявою про надання посвідчення «Учасник війни». До вищезазначеної заяви позивачем додані довідки від 07.11.2018 № 483, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, довідки від 17.12.2018 № 521, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, довідки від 31.01.2019 № 641, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, посвідчення про відрядження № 059, посвідчення про відрядження № 006, витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Північ» по стройовій частині від 11.08.2018 № 84, витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по стройовій частині від 21.08.2018 № 92, довідки від 11.10.2018 № 097, виданої Українською церквою християн віри євангельської, супровідного листа від 12.12.2018 № 116, виданого Релігійною організацією «Релігійна громада «Церква християн віри євангельської «Скинія» у Святошинському районі м. Києва», доповіді начальника Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України генерал-майора О.Л. Грунтковського першому заступнику начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 06.08.2018 № 354/5/3170.

28.03.2019 комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, були розглянуті вищезазначені документи подані позивачем та прийнято рішення у формі витягу з протоколу № 1, згідно з яким комісія вважає за неможливе встановити статус Учасника війни ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Зазначене рішення відповідача фактично було отримано позивачем 03.03.2020, що підтверджується копією листа відповідача від 03.03.2020 вих. № 1950/02, згідно з яким ОСОБА_1 направлено витяг з протоколу засідання комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни від 28.03.2019 № 1.

Оскаржуване рішення відповідача позивач вважає протиправним і таким що підлягає скасуванню, оскільки останнє не ґрунтується на законі та прийняте відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Ухвалою суду від 16 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгяду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 34-35).

04.08.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позовних вимог з огляду на наступне (а.с. 41-42).

Пунктом 13 статті 9 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, передбачено встановлення статусу Учасника війни працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередньо участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 14.1.195 статті 14 Податкового кодексу України працівник це фізична особа, яка безпосередньо вчасною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону. Згідно статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 25 Закону України Про свободу совісті та релігійні організації передбачено, що умови праці встановлюються за угодою між релігійною організацією та працівником і визначаються трудовим договором, який укладається у письмовій формі. Релігійна організація зобов`язана в установленому порядку зареєструвати трудовий договір.

В зв`язку з відсутністю документів підтверджуючих, що в період душпастирських обов`язків позивач був працівником організації Релігійна громада Церква християн віри євангельської Скинія у Святошинському районі м. Києва; через відсутність документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах п проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяг з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угрупувань) про підпорядкування оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення), а також інші документи, видані державними органами, підприємствами, установами, організаціями, що містять відомості про безпосередньою участь працівника в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах проведення (витяги з наказів і розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідуванням за фактами отримання поранень) для працівників, які на строк не менш ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування, залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення рішенням комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни від 28.03.2019 ОСОБА_1 було відмовлено у встановленні статусу Учасник війни.

На підставі вищевикладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до довідки Української церкви християн віри Євангельської від 11.10.2018 № 097 позивач з 22.01.2018 працював у відділі соціальної роботи УЦХВЄ священнослужителем-капеланом на громадських засадах (безкоштовній основі) та несе служіння капелана в зоні ООС (а.с. 14).

Згідно із довідкою Релігійної організації «Релігійна громада «Церква християн віри євангельської «Скинія» у Святошинському районі міста Києва від 12.12.2018 № 116, відповідно до Розпорядження КМУ від 02.07.2014 № 677-р «Про службу військового духовенства (капеланську службу) у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі» група служителів (зокрема і ОСОБА_1 ) направляються церквою у якості військових капеланів до зони ООС (військова частина НОМЕР_1 ) в період з 12.12.2018 по 24.12.2018 для задоволення духовних потреб людей, що знаходяться на даній території та обмежені в їх задоволенні (а.с. 15).

18.03.2019 позивач звернувся до УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради із заявою про видачу посвідчення «Учасник війни» (а.с. 6).

До заяви було додано копії наступних документів: довідка Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 07.11.2018 № 483; довідка Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 17.12.2018 № 521; довідка Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 31.01.2019 № 641; посвідчення про відрядження № 059 від 07.08.2018; посвідчення про відрядження № 006 від 02.01.2019; витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Північ» по стройовій частині від 11.08.2018 № 84; витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Північ» по стройовій частині від 21.08.2018 № 92; довідки від 11.10.2018 № 097, виданої Українською церквою християн віри євангельської; супровідного листа від 12.12.2018 № 116, виданого Релігійною організацією «Релігійна громада «Церква християн віри євангельської «Скинія» у Святошинському районі м. Києва»; доповіді начальника Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України генерал-майора О.Л. Грунтковського першому заступнику начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 06.08.2018 № 354/5/3170 (а.с. 48-57).

Відповідно до протоколу № 1 засідання комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 28.03.2019 вирішено неможливим встановити статус учасників війни зокрема, ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю документів про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення) (а.с. 58-60).

Листом від 03.03.2020 № 1950/02 позивачу надіслано витяг з протоколу засідання комісії № 1 від 28.03.2019 (а.с. 18).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Кожен громадянин наділений правом вільно сповідувати будь-яку релігію чи не сповідувати жодної, однак рід діяльності окремих громадян створює певні особливості реалізації даного права. Зокрема специфіка реалізації права на свободу совісті у військових формуваннях зумовлюється умовами проходження військової служби.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", до участі в антитерористичних операціях за рішенням керівництва антитерористичної операції можуть бути залучені з дотриманням вимог цього Закону й інші центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від підпорядкованості і форми власності, їх посадові особи, а також громадяни за їх згодою.

Координацію діяльності суб`єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Відповідно до п. 3 Розділу І Положення про психологічну реабілітацію військовослужбовців Збройних Сил України, які брали участь в антитерористичній операції, під час відновлення боєздатності військових частин (підрозділів), затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 702 від 09.12.2015 року (Положення), психологічна реабілітація військовослужбовців є обов`язковою складовою заходів відновлення бойової готовності (боєздатності) військових частин (підрозділів).

Пунктом 1 Розділу III Положення встановлено, що виконання завдань психологічної реабілітації у військових частинах (підрозділах) покладається, в тому числі, і на військових священиків (капеланів) (за їх наявності).

Згідно п. 13 ст. 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками війни вважаються працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника війни особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 739 від 23.09.2015 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам» встановлено, що підставою для надання статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення), а також інші документи, видані державними органами, підприємствами, установами, організаціями, що містять відомості про безпосередню участь працівника в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів і розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Згідно матеріалів справи позивач до заяви про встановлення йому статусу учасника війни додав на підтвердження перебування в зоні проведення АТО наступні документи (а.с. 7-16):

1. Довідку від 07.11.2018 № 483 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях видану військовому капелану ОСОБА_1 про те, що він в період з 28.09.2018 по 08.10.2018 безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації і Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах а в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області.

2. Довідку від 17.12.2018 № 521 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях видану військовому капелану ОСОБА_1 про те, що він в період з 14.12.2018 по 23.12.2018 безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації і Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах а в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області.

3. Довідку від 31.01.2019 № 641 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях видану військовому капелану ОСОБА_1 про те, що він в період з 27.01.2019 по 07.02.2019 безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації і Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах а в період здійснення зазначених заходів на території Донецької області.

4. Посвідчення про відрядження № 059 від 07.08.2018, яке видано ОСОБА_1 відрядженому у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до даного посвідчення Комарницький прибув до військової частини 11.08.2018, вибув 18.08.2018.

5. Посвідчення про відрядження № 006 від 02.01.2019, яке видано ОСОБА_1 відрядженому у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до даного посвідчення Комарницький прибув до військової частини 28.01.2018, вибув 06.02.2019.

6. Витяг з наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Північ» (по стройовій частині) від 11.08.2018 № 84, відповідно до якого ОСОБА_1 , священнослужитель-капелан прибув у службове відрядження до оперативно-тактичного угрупування «Північ» для виконання душпастирських обов`язків (на волонтерських засадах) 11.08.2018.

7. Витяг з наказу командира оперативно-тактичного угрупування «Північ» (по стройовій частині) від 21.08.2018 № 92, відповідно до якого ОСОБА_1 , священнослужитель-капелан вибув зі службового відрядження з оперативно-тактичного угрупування «Північ» після виконання душпастирських обов`язків (на волонтерських засадах) 18.08.2018.

8. Довідку Української церкви християн віри Євангельської від 11.10.2018 № 097 відповідно до якої ОСОБА_1 з 22.01.2018 працював у відділі соціальної роботи УЦХВЄ священнослужителем-капеланом на громадських засадах (безкоштовній основі) та несе служіння капелана в зоні ООС.

9. Довідку Релігійної організації «Релігійна громада «Церква християн віри євангельської «Скинія» у Святошинському районі міста Києва від 12.12.2018 № 116, згідно з якою, відповідно до Розпорядження КМУ від 02.07.2014 № 677-р «Про службу військового духовенства (капеланську службу) у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі » група служителів (зокрема і ОСОБА_1 ) направляються церквою у якості військових капеланів до зони ООС (військова частина НОМЕР_1 ) в період з 12.12.2018 по 24.12.2018 для задоволення духовних потреб людей, що знаходяться на даній території та обмежені в їх задоволенні.

10. Лист-доповідь начальника Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України від 06.06.2018 № 354/5/3171 на ім`я Першого заступника Начальника Генерального штабу Збройних вил України яким запропоновано забезпечити здійснення душпастирської опіки (на громадських засадах) особового складу військової частини НОМЕР_2 священослужитялями, зокрема ОСОБА_1 .

Цими документами підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в зоні проведення антитерористичної операції, а також участь позивача в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

При цьому відповідач, приймаючи рішення про відмову у наданні статусу «Учасник війни» ОСОБА_1 безпідставно не прийняв до уваги та не дав оцінки жодному із вказаних документів.

При цьому, суд вважає за необхідне ще раз звернути увагу відповідача на те, що діючим законодавством встановлений перелік документів, які можуть підтвердити безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення і такими документами можуть бути не лише витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення), а й інші документи, видані державними органами, підприємствами, установами, організаціями, що містять відомості про безпосередню участь працівника в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів і розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Саме такими документами, що підтверджують безпосереднє залучення ОСОБА_1 до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення є надані позивачем відповідачу із заявою про надання посвідчення «Учасник війни» від 18.03.2019 (а.с. 7-16).

Отже позивачем додані всі необхідні документи, які підтверджують його безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення та є достатніми для вирішення питання щодо отримання статусу «Учасник війни».

Проаналізувавши положення законодавства, додані позивачем документи до заяви про встановлення статусу учасника війни, прийняте відповідачем рішення про відмову в наданні статусу позивачу «Учасника війни», суд дійшов висновку, що у комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради були відсутні підстави для відмови у наданні позивачу статусу учасника війни, наявні всі документи, які підтверджують безпосереднє залучення позивача до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, а саме рішення відповідача є необґрунтованим, прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з неправильним застосуванням норм Закону, що підлягає застосуванню.

Отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради в особі комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни встановити ОСОБА_1 статус учасника війни, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Зі змісту Рекомендації № К (80) Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли орган може обирати з кількох юридичних допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Захистом порушених прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути повторно заяву про надання йому статусу учасника війни, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, оскільки такий вид захисту є співмірним та відповідає частині четвертій статті 245 КАС України.

Згідно позиції Верховного Суду, яка сформована у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справа № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Тобто, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру.

Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Аналізуючи даний адміністративний спір суд наголошує, що суб`єкт владних повноважень у спірних взаємовідносинах не здійснив реалізацію дискреційних повноважень шляхом неприйняття рішення про надання статусу учасника бойових дій.

Таким чином, суд вважає, що відповідач при розгляді заяви діяв поза межою наданих повноважень та реалізації дискреційних функцій, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про надання статусу учасника бойових дій позивачу з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, право Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради на вчинення дій з надання статусу учасника війни є його дискреційним повноваженням, а тому задоволення позовних вимог в цій частині є формою втручання в дискреційні повноваження державного органу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з обранням належного способу захисту порушеного права.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією № 0.3.1 від 13.07.2020 (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 840,80 грн на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Косогової Людмили Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про відмову ОСОБА_1 у надані статусу учасника війни, викладене у протоколі № 1 від 28.03.2019.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код: 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, б. 15-Б) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) від 18.03.2019 про надання статусу учасника війни з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код: 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, б. 15-Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова