Справа № 127/17466/20
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/317/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Чернюк І.В., розглянувши в письмову проваджені заяву про самовідвід у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Сльоти Вадима Вікторовича про визнання протиправними дій поліцейського, скасування постанови та закриття провадження у справі,-

встановив:

12.08.2020 автоматизованою системою документообігу Вінницького міського суду Вінницької області адміністративну справу № 127/17466/20 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Сльоти В.В. про визнання протиправними дій поліцейського, скасування постанови та закриття провадження у справі, розподілено судді Чернюку І.В. про що свідчить протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи.

14.08.2020 головуючим суддею заявлено самовідвід на підставі п. 3 ч. 1 ст. 36 КАС України, про що подано заяву.

Підставою, щодо заявлення самовідводу стало те, що позивач в дані справі є ОСОБА_1 , який в свою чергу є рідним братом дружини судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 . У зв`язку з викладеною обставиною та з метою запобігання виникненню сумнівів у сторін щодо упередженості судді ОСОБА_2 , під час розгляду справи, суддя вважає за необхідним заявити собі самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участь у розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності інших підстав, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Так, згідно з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Крім того, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зауважив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 № 475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи той факт, що позивач є близьким родичем головуючого судді Чернюка І.В., а саме є рідним братом дружини судді, а тому з метою уникнення сумнівів у сторін щодо об`єктивності і неупередженості головуючого судді при розгляді справи та забезпечення об`єктивного розгляду вказаної справи неупередженим судом, а також враховуючи необхідність зміцнення довіри суспільства до судової влади, вважаю за необхідне заяву про самовідвід задовольнити та передати справу на розгляд іншому судді.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 36, 39, 40, 41, 256 КАС України, суд -,

ухвалив:

Заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області Чернюка Ігоря Володимировича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Вінницького міського суду Вінницької області Чернюка Ігоря Володимировича від розгляду адміністративної справи за позовом позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Сльоти Вадима Вікторовича про визнання протиправними дій поліцейського, скасування постанови та закриття провадження у справі.

Передати адміністративну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Сльоти Вадима Вікторовича про визнання протиправними дій поліцейського, скасування постанови та закриття провадження у справі, на розгляд іншому судді Вінницького міського суду Вінницької області в порядку встановленому ст. 31 ч. 1 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя