Справа № 120/2075/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

13 серпня 2020 р. Справа № 120/2075/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Богоноса М.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Михайловського М.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Клименка Д.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до прокуратури Вінницької області, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур

про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, прокуратури Вінницької області, другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 25.05.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

28.05.2020 до суду надійшла заява позивача про усунення, вказаних в ухвалі від 25.05.2020 недоліків.

Ухвалою від 01.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.06.2020 о 10:00 год. в залі судового засідання № 1 Вінницького окружного адміністративного суду, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14.

У підготовчому судовому засіданні 30.06.2020 ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання позивача та відкладено підготовче засідання на 13.08.2020.

03.08.2020 на адресу суду від Офісу Генерального прокурора надійшло клопотання, в якому заявник просить залучити Офіс Генерального прокурора в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Як на підставу для залучення Офісу Генерального прокурора в якості третьої особи заявник зіслався на те, що наказом Генерального прокурора від 02.06.2020 № 259 "Про визнання такими, що втратили чинність наказів Генерального прокурора щодо створення кадрових комісій з атестації прокурорів регіональних прокуратур, а також їх робочих груп", визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 07.02.2020 № 78 «Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур».

11.08.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача по справі - Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур на належного Офіс Генерального прокурора.

Як підставу клопотання позивач вказав те, що наказом Генерального прокурора від 02.06.2020 № 259 "Про визнання такими, що втратили чинність наказів Генерального прокурора щодо створення кадрових комісій з атестації прокурорів регіональних прокуратур, а також їх робочих груп", визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 07.02.2020 № 78 «Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур» та наказ від 07.02.2020 № 80 «Про створення робочої групи другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур».

За твердженням позивача, оскільки наразі повноваження другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур припинено, тому, на його думку, особою, яка повинна відповідати за його позовними вимогами є Офіс Генерального прокурора, при якому функціонувала відповідна кадрова комісія.

У підготовчому засіданні 13.08.2020 представник прокуратури Вінницької області при розгляді клопотань поклався на розсуд суду.

Позивач доводи клопотання про заміну неналежного відповідача підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши клопотання про залучення третьої особи та заміну неналежного відповідача належним, суд зазначає наступне

Пунктом 9 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно положень ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц).

Як вбачається із матеріалів справи, предметом оскарження в межах даної справи є рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 190 від 09.04.2020 "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора", на підставі якого прокуратурою Вінницької області прийнято наказ від 28.04.2020 № 408к про звільнення позивача з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 28.04.2020.

Тобто, одна із заявлених позовних вимог була спрямована до Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, яка на момент подання позовної заяви (21.05.2020) була повноважна, що підтверджується наказом Генерального прокурора від 07.02.2020 за № 78 "Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур".

Відтак, на момент подання позовної заяви до суду, Друга кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур була належною стороною, адже вважалася носієм спірних повноважень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про заміну неналежного відповідача належним не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що наказом Генерального прокурора № 259 від 02.06.2020 визнано таким, що втратив чинність, зокрема, й наказ Генерального прокурора від 07.02.2020 № 78 «Про створення другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур».

Системний аналіз положень розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури", Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 03 жовтня 2019 року № 221, Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17 жовтня 2019 року № 233, вказує на те, що діяльність кадрових комісій забезпечувалася Офісом Генерального прокурора, такі комісії були створені на час атестації прокурорів та їх діяльність мала тимчасовий характер, а всі документи кадрових комісій зберігаються в органі прокуратури, при якому функціоную відповідна кадрова комісія, тобто в Офісі Генерального прокурора.

Таким чином, оскільки наказ про створення другої кадрової комісії втратив чинність, тому оскаржувана позивачем протиправність відповідача наразі стосується органу прокуратури, при якому функціонувала відповідна кадрова комісія, тобто Офісу Генерального прокурора.

Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене та враховуючи те, що у спірних правовідносинах допускається правонаступництво, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність правових підстав для замінити відповідача по справі в особі Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур на його правонаступника - Офіс Генерального прокурора.

Щодо заяви Офісу Генеральної прокуратури про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, то суд враховуючи набуття Офісом Генерального прокурора в межах цієї справи статусу відповідача, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 52, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити у задоволенні заяви Офісу Генерального прокурора про залучення Офісу Генерального прокурора у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача належним.

За ініціативою суду замінити відповідача в особі другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур на його правонаступника - Офіс Генерального прокурора.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович