Справа № 200/5385/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 р. Справа№200/5385/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької, в якому просить суд:

- визнати дії відповідача неправомірними в частині не зарахування періодів роботи позивача:

- до пільгового стажу: на підприємстві ДП «Виробниче управління теплофікації м. Селидове» ВАТ ДХТ «Селидіввугілля», з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2006 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року, з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2;

- до пільгового та страхового стажу періоди роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року, в ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2;

- до пільгового та страхового стажу періоди роботи в ВП «Шахта 1-3 «Новгородівська» ДП «Селидіввугілля» з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року;

- до страхового стажу періоди роботи в ВП «Виробниче управління теплофікації» з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року;

- скасувати рішення відповідача від 1 квітня 2020 року щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи позивача:

- до пільгового стажу на підприємстві ДП «Виробниче управління теплофікації м. Селидове» ВАТ ДХТ «Селидіввугілля», з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2006 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року, з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2;

- до пільгового та страхового стажу періоди роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року, в ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2;

- до пільгового та страхового стажу періоди роботи в ВП «Шахта 1-3 «Новгородівська» ДП «Селидіввугілля» з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року;

- до страхового стажу періоди роботи в ВП «Виробниче управління теплофікації» з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29 березня 2020 року з урахуванням періодів роботи позивача на підприємстві ДП «Виробниче управління теплофікації м. Селидове» ВАТ ДХТ «Селидіввугілля», з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2006 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року, з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2 (як пільгового стажу); періодів роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року, в ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2 (як пільгового та страхового стажу); періоди роботи в ВП «Шахта 1-3 «Новгородівська» ДП «Селидіввугілля» з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року (як пільгового та страхового стажу); періодів роботи в ВП «Виробниче управління теплофікації» з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року (як страхового стажу).

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що вона за час своєї трудової діяльності набула право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку згідно із чинним законодавством, у зв`язку із чим 26 березня 2020 року звернулась, через веб-портал, до відповідача із відповідною заявою та належним пакетом документів, в тому числі належним чином оформленою трудовою книжкою.

Рішенням № 2092 від 1 квітня 2020 року відповідач відмовив їй в призначені пенсії на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах.

Відповідачем до страхового стажу за Списком № 2 не було враховано періоди роботи позивача: Державному підприємстві «Виробниче управління теплофікації м. Селидове» ВАТ ДХК «Селидіввугілля» у періоди: з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2006 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року, з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, посилаючись на те, що згідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року та № 461 від 24 червня 2016 року переліком професій передбачено - машиністи (кочегари) котельних (на вуглі і сланці (у тому числі зайняті на видаленні золи).

Позивач переконана, що набула право на пільгову пенсію за Списком № 2, оскільки працювала, на посаді, яка передбачена таким списком, про що трудова книжка містить відповідні записи, а також вважає, що вона не може нести відповідальність за порушення вимог чинного законодавства роботодавцем стосовно несвоєчасної сплати або сплати не у повному обсязі страхових внесків.

На підставі вищенаведеного позивач вважає, що рішення відповідача № 2092 від 1 квітня 2020 року є неправомірним та наполягає на його скасуванні.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію наступним.

29 березня 2020 року позивач, через веб-портал, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

При аналізі наданої заяви та доданих до неї документів, зокрема трудової книжки, управлінням була встановлена відсутність необхідного загального страхового та пільгового стажу, оскільки трудова книжка позивача не містить всіх необхідних даних для визначення пільгового характеру роботи.

Відповідно до наданих документів страховий стаж позивача позивача за Списком №2 складає 29 років 2 місяці 16 днів; пільговий стаж - 5 місяців 22 дні.

До пільгового стажу не зараховані спірні періоди роботи, оскільки згідно Постанови № 36 від 16 січня 2003 року, № 461 від 24 червня 2016 року переліком професій передбачена професія машиніста (кочегара) котельних (на вугіллі і сланці (у тому числі зайняті на видалені золи).

Разом із цим, згідно трудової книжки позивача, пільгової довідки та атестації робочих місць № 89 від 14 липня 2003 року, № 208 від 30 грудня 2008 року, № 188 від 30 грудня 2013 року, виданих ВП «Виробниче управління теплофікації» позивач працювала машиністом (кочегаром) котельні без уточнення, на якому виді палива працювала котельня.

Крім цього, до пільгового та страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 3 квітня 2017 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України підприємством ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», а також, згідно трудової книжки, пільгової довідки та атестації робочих місць, виданих ВП «Виробниче управління теплофікації» позивач працювала машиністом (кочегаром) котельні без уточнення, на якому виді палива працювала котельня; з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року на ВП «Виробниче управління теплофікації», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за цей період до МДЗ України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію мають працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, просій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.2 і 3 цієї статті (…); відповідно до п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 робіт, професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць мають право на пенсію: жінкам - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При аналізі наданої заяви та доданих до неї документів, зокрема трудової книжки, управлінням була встановлена відсутність необхідного трудового стажу, оскільки трудова книжка позивача не містить всіх необхідних даних для визначення пільгового характеру роботи.

Крім цього, відповідач посилається на норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464, дія якого поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску.

Так, відповідно до п.2 ст.24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

При цьому після 1 січня 2004 року до страхового стажу можна включити лише той місяць, внесок за який було сплачено не менше розміру, обчисленого із мінімальної заробітної плати.

На період звернення позивача із заявою про призначення пенсії згідно отриманих даних зі СПОВ (система персоніфікованого обліку відомостей ОК-5 від 30 березня 2020 року) за період роботи позивача з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року не було сплачено страховий внесок підприємством ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», та з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року на підприємстві ВП 1-3 «Шахта «Новогродівська».

З урахуванням зазначеного, на переконання відповідача, управлінням правомірно не було зараховано до пільгового та страхового стажу період роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року та 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року через відсутність відомостей про сплату страхових внесків.

Крім цього, відповідач вказує, що саме порушення чинного законодавства страхувальником привело до відсутності страхового стажу у позивача.

На підставі вищенаведеного відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог позивачу у повному обсязі (а.с.52-57).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі і справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.45-46).

21.07.2020 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Волгіної Н.П., справу передано на розгляд судді Загацькій Т.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2020 адміністративну справу №200/5385/20-а прийнято до провадження судді Загацької Т.В. Розпочато спочатку на стадії відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи розгляд справи 200/5385/20-а.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 12-16).

Відповідач, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, у спірних правовідносинах здійснює публічно-владні управлінські функції, є належним відповідачем у справі (а.с. 87-88).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, позивач 29 березня 2020 року звернулась до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додала довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, копію диплому про навчання; довідку про особливий характер роботи, видану ДП «Селидіввугілля» ВП «шахта Котляревська» № 04-14/703 від 3 березня 2020 року; історичну довідку, видану ДП «Селидіввугілля» ВП «шахта «Котляревська» № 04-14/704 від 3 березня 2020 року; наказ про атестацію робочих місць, виданий «Виробничим управлінням теплофікації» м. Селидове ДХК «Селидіввуголь» № 65 від 24 лютого 1995 року, № 69 від 18 лютого 2000 рок, № 89 від 14 липня 2003 року; наказ про атестацію робочих місць, виданий «Відокремленим підрозділом виробничого управління теплофікації» № 208 від 30 грудня 2008 року, № 188 від 30 грудня 2013 року; довідку про особливий характер роботи, видану ДПи «Селидіввугілля» ВП 1-3 «шахта «Новогродівська» № 32 від 30 березня 2020 року; наказ про атестацію робочих місць, виданий ДП «Селидіввугілля» ВП 1-3 «шахта «Новогродівська» № 450 від 28 лютого 2017 року; наказ про атестацію робочих місць, виданий «Міністерством енергетики та захисту довкілля України ДП «Селидіввугілля» № 33 від 29 січня 2020 року, свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб.

Як вбачається з копії розписки-повідомлення від 29 березня 2020 року про отримання від позивача документів при зверненні до управління ОСОБА_1 будь-яких інших довідок, копій наказів чи інших документів на підтвердження пільгового стажу до заяви про призначення пенсії не надавала.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, копія якої міститься в матеріалах справи, позивач: з 1 січня 2000 року по 16 квітня 2013 року працювала машиністом (кочегаром) котельної 3 розряду на ДП «Виробниче управління теплофікації» ГХК «Селидіввуголь»; з 16 квітня 2013 року по 2 жовтня 2013 року працювала на посаді підсобного робочого котельної КВТС-20 на ДП «Селидіввугілля»; з 2 жовтня 2013 року по 10 квітня 2014 року працювала на посаді машиніста (кочегару) котельної 3 розряду на час опалювального періоду на ДП «Селидіввугілля»; з 10 квітня 2014 року по 20 жовтня 2014 року працювала на посаді підсобного робочого на ДП «Селидіввугілля»; з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року працювала машиністом (кочегаром) котельної 3 розряду на ДП «Селидіввугілля»; з 16 квітня 2015 року по 18 квітня 2015 року працювала на посаді підсобного робочого на ДП «Селидіввугілля»; з 18 квітня 2015 року по 11 листопада 2015 року працювала на осаді сторожа на ДП «Селидіввугілля»; з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року працювала на посаді машиніста (кочегара) котельної 3 розряду на час опалювального періоду на ДП «Селидіввугілля»; з 16 квітня 2016 року по 17 жовтня 2016 року працювала на посаді підсобного робочого на ДП «Селидіввугілля»; з 17 жовтня 2016 року по 3 квітня 2017 року працювала на посаді машиніста (кочегара) котельної 3 розряду на час опалювального періоду на ДП «Селидіввугілля»; з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року працювала на посаді підсобного робочого на ДП «Селидіввугілля»; з 29 червня 2017 року по 10 серпня 2017 року працювала на посаді учня гірника поверхні (відкатник) на дільниці шахтного транспорту на ДП «Селидіввуголь» ОП «Шахта 1-3» «Новогродівська»; з 10 серпня 2017 року станом по 30 березня 2020 року працює на посаді гірника поверхні (відкатник) 2 розряду на дільниці шахтного транспорту № 3 на ДП «Селидіввуголь» ОП «Шахта 1-3» «Новогродівська» (а.с. 17-25).

Разом із цим, як вбачається із розписки-повідомлення управлінням не було запропоновано позивачу надати додаткові документи, окрім тих, що було додано до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням від 1 квітня 2020 року № 2092 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком з тих підстав, що при розрахунку стажу було встановлено, що вона має загальний стаж роботи 29 років 2 місяці 16 днів, пільговий стаж (за списком № 2 - 5 місяців 22 дні).

До страхового стажу позивача не було зараховано період роботи останньої: з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2008 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року,ь з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року. З 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, оскільки за змістом трудової книжки позивача, пільгової довідки та атестації робочих місць, виданих ВП «Виробниче управління теплофікації» ОСОБА_1 остання працювала машиністом (кочегаром) котельні без уточнення на какому виді палива працювала котельня.

Разом із цим до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року, через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України підприємством ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля», а також, оскільки згідно трудової книжки позивача, пільгової довідки та атестації робочих місць № 208 від 30 грудня 2008 року, № 188 від 30 грудня 2013 року, виданих ВП «Виробниче управління теплофікації» ОСОБА_1 працювала машиністом (кочегаром) котельні без уточнення на якому виді палива працювала котельня та період роботи на ДП «Селидіввугілля» ВП 1-3 «шахта «Новогродівська» з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за цей період до МДЗ України.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи на ВП «Виробниче управління теплофікації» з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року, через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків за цей період до МДЗ України.

За таких обставин ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років.

Разом із цим відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 зверталась до товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний міжгалузевий архів», яким останній була надана архівна довідка вих.№180 від 16 березня 2020 року, в якій зазначено, що в архівному фонді КП «Селидівська міська теплосіть» у документах особового складу дійсно значилась ОСОБА_1 , яка 23 вересня 1999 року була прийнята учнем машиніста (кочегара) котельної на дільниці ДКВР-5, Наказ № 86-к від 20 вересня 1999 року; 1 січня 2000 року - присвоєно 3 розряд машиніста (кочегара) котельної на дільницю ДКВР-5; Наказ ; 4-к від 17 січня 2000 року.

Крім цього у довідці зазначено, що у відповідності із наказом ГХК «Селидіввугіля» № 111 від 16 липня 2001 року на підставі Міністерства палива та енергетики України № 206 від 8 травня 2001 року на підставі рішення Селидівської міської Ради від 12 липня 2001 року ДП «Виробниче управління теплофікації м. Селидове» реорганізоване. Довідка видана на підставі Ф № 30, ОП-1 Л, розрахункові відомості, накази по особовому складу.

Крім цього, ОСОБА_1 звертавалась до Державного підприємства «Селидіввугілля» 12 травня 2020 року із запитом щодо використованого підприємством у своїй діяльності палива, на яке отримала відповідь вих.№ 11/98 від 22 травня 2020 року, в якій останній повідомлено, що у відокремленому підрозділі «Виробгниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля функцію вала котельня КВ-ТС-20, котли якої працювали на твердому паливі, а саме - кам`яне вугілля марки «Г»; інші види палива. На котлах вказаної котельні на підприємстві не застосовувались.

Також в матеріалах справи містяться:

- копія наказу «Про підсумки атестації робочих місць за умовами труда» від 22 жовтня 1999 року № 315, відповідно до якого підтверджено право на пільгову пенсію за списком № 2: 2.1.1 Розділ «Загальні посади» код 786 «машиністи/кочегари котельної на вугіллі і сланці, у тому числі зайняті на видалені золи, чистельщики»;

- копія наказу № 69 від 18 лютого 2000 року «Про підсумки атестації робочих місць за умовами труда», відповідно до якого підтверджено право на пільгову пенсію за списком № 2: 2.1.1 Розділ «Загальні посади» код 786 «машиністи/кочегари котельної на вугіллі і сланці, у тому числі зайняті на видалені золи»;

- копія наказу «Про підсумки атестації робочих місць» від 14 липня 2003 року № 89, відповідно до додатку до якого професія машиніста (кочегара) котельної 3 та 4 розряду мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- копія наказу «Про підсумки атестації робочих місць за умовами труда» від 30 грудня 2008 року № 208, відповідно до якого підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, професій, посад та показників затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року професія машиніста (кочегара) котельної 3 та 4 розряду;

- копія наказу «Про підсумки атестації робочих місць за умовами труда» від 30 грудня 2013 року № 188, відповідно до якого підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, професій, посад та показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року професія машиніст (кочегар) котельної 3 та 4 розряду;

- копія наказу «Про реорганізацію ВАТ ДХК «Селидіввугілля» від 25 лютого 2003 року №96;

- довідка про заробітну плату вих.№ 55-04 від 28 квітня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно працювала на ВП ш-та 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» і їй була нарахована та сплачена заробітна плата за: лютий 2018 року по грудень 2018 року; за січень 2019 року по грудень 2019 року; за січень 2020 року по березень 2020 року (а.с.).

Позивач не погоджуэться із відмовою у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах, у звязку з чим звернулась до суду із даним позовом (а.с. 1-7).

Суд зазначає, що як вбачається зі спірного рішення та відзиву на позов відповідачем заперечується право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки за змістом трудової книжки останньої та наданих до неї пільгових довідок не встановлено факту роботи позивача на посаді машиніста (кочегара) котельних (на вугіллі і сланці (у тому числі зайняті на видаленні золи), а також через несплату підприємством щомісячних страхових внесків.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Частиною 1 ст. 44 Закону України № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» ст.13 та ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 року. Отже, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 1 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до копії трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 працювала: з 1 січня 2000 року по 16 квітня 2013 року працювала машиністом (кочегаром) котельної 3 розряду на ДП «Виробниче управління теплофікації» ГХК «Селидіввуголь»; з 16 квітня 2013 року по 2 жовтня 2013 року працювала на посаді підсобного робочого котельної КВТС-20 на ДП «Селидіввугілля»; з 2 жовтня 2013 року по 10 квітня 2014 року працювала на посаді машиніста (кочегару) котельної 3 розряду на час опалювального періоду на ДП «Селидіввугілля»; з 10 квітня 2014 року по 20 жовтня 2014 року працювала на посаді підсобного робочого на ДП «Селидіввугілля»; з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року працювала машиністом (кочегаром) котельної 3 розряду на ДП «Селидіввугілля»; з 16 квітня 2015 року по 18 квітня 2015 року працювала на посаді підсобного робочого на ДП «Селидіввугілля»; з 18 квітня 2015 року по 11 листопада 2015 року працювала на осаді сторожа на ДП «Селидіввугілля»; з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року працювала на посаді машиніста (кочегара) котельної 3 розряду на час опалювального періоду на ДП «Селидіввугілля»; з 16 квітня 2016 року по 17 жовтня 2016 року працювала на посаді підсобного робочого на ДП «Селидіввугілля»; з 17 жовтня 2016 року по 3 квітня 2017 року працювала на посаді машиніста (кочегара) котельної 3 розряду на час опалювального періоду на ДП «Селидіввугілля»; з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року працювала на посаді підсобного робочого на ДП «Селидіввугілля»; з 29 червня 2017 року по 10 серпня 2017 року працювала на посаді учня гірника поверхні (відкатник) на дільниці шахтного транспорту на ДП «Селидіввуголь» ОП «Шахта 1-3» «Новогродівська»; з 10 серпня 2017 року станом по 30 березня 2020 року працює на посаді гірника поверхні (відкатник) 2 розряду на дільниці шахтного транспорту № 3 на ДП «Селидіввуголь» ОП «Шахта 1-3» «Новогродівська».

Як встановлено судом, відповідачем не були зараховані до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2: на підприємстві ДП «Виробниче управління теплофікації м. Селидове» ВАТ ДХТ «Селидіввугілля», з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2006 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року, з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2;

- до пільгового та страхового стажу періоди роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року, в ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2;

- до пільгового та страхового стажу періоди роботи в ВП «Шахта 1-3 «Новгородівська» ДП «Селидіввугілля» з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року;

- до страхового стажу періоди роботи в ВП «Виробниче управління теплофікації» з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року.

За поясненнями відповідача періоди роботи позивача з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2006 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року, з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року не зараховані до пільгового стажу, оскільки трудова книжка позивача та доданеї до неї документи не містять відомостей стосовно виду палива, на якому остання працювала на посаді машиніста (кочегара) котельної; періоди роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 3 квітня 2017 року, в ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», не зараховано до пільгового та страхового стажу через відсутність відомостей стосовно сплати підприємством щомісячних страхових внесків, ак також, у зв`язку із не уточненням на якому виді палива працювала ОСОБА_1 машиністом (кочегаром) котельні; період з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1-3» «Новогродівська» не зарахованог до пільгового та трудового стажу через відсутність відомостей про сплату підприємством щомісячних внескв за цей період; період роботи з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року на ВП «Виробниче управління теплофікації» не зараховано до страхового стажу через відсутність відомостей щомісячних внесків за цей період підприємством.

Разом із цим, як вбачається зі змісту доданих до заяви (та наявних у матеріалах справи) наказів «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» від 14 липня 2003 року № 89, від 30 грудня 2008 року № 208, відповідно до додатку до якого професія машиніста (кочегара) котельної 3 та 4 розряду мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2; від 30 грудня 2013 року № 188 право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, професій, посад та показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року професія машиніст (кочегар) котельної 3 та 4 розряду без уточнення виду палива.

Суд зазначає, що професія позивача, за якою вона працювала у спірний період, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та входить до Списку № 2 розділ ХХХІІІ код КП 786, а також Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та входить до Списку № 2 розділ ХХХІІІ підрозділ 33.

Відповідно до виписки з наказів про атестацію робочих місць по ВП «Виробниче управління теплофікації» ГХК «Селидіввуголь» встановлено, що атестація на шахті проводились 22 жовтня 1999 року, 18 лютого 2000 року, 14 липня 2003 року, 30 грудня 2008 року; 30 грудня 2013 року (а.с.); крім цього в матеріалах справи міститься довідка, видана ДП «Селидіввугілля», в якій зазначено, що котельня КВ-ТС-20 працювала на твердому палеві, а саме - кам`яному вугіллі марки «Г» (а.с.)

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці №442, вбачається, що підприємства були зобов`язані провести атестація робочих місць, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, до 21 серпня 1997 року.

Також, Порядок № 442 визначає, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації

Як вбачається, що з матеріалів справи, вперше атестація робочого місця на якому працював позивач була проведена 20 вересня 1999 року, отже з порушенням строків визначених Порядком № 442.

Однак, суд вказує на те, якщо атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14.

Суд звертає увагу, відповідача на те, що відповідно до Порядком № 22-1 та ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до зазначеного підприємства з вимогою надати інформацію стосовно проведення атестацій робочих місць по Шахті № 2 Новогродівська, або до позивача з вимогаю надати додаткові документи для підтвердження пільгового характеру роботи, однак управління цим право не скористалось, чим порушила права позивача на прищначення пенсії на пільгових умовах.

Також, суд звертає увагу на те, що пунктом 11 Порядку № 442 передбачено, що Контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня, Переліків робіт із особливо шкідливими і особливо важкими та шкідливими і важкими умовами праці, на яких встановлюється підвищена оплата праці, та інших нормативно-правових актів, відповідно до яких надаються пільги та компенсації працівникам за роботу із шкідливими умовами праці, покладається на Держпраці.

В свою чергу відповідно до приписів п. 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає, зокрема, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Зазначені нормативи свідчать про те, що контроль за якістю проведення атестації робочих місць та правильність застосування списків покладено на Держпрацю, а територіальні органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями встановлення контролю за якістю за проведенням атестації робочих місць, і повинні враховувати відомості за наслідками проведення атестації робочих місць як такі, якими підтверджено право працівника на пільгове забезпечення.

Суд зазначає, що відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» професія позивача машиніст (кочегар) котельних входить до Списку № 2, отже суд зазначає про відсутність підстав вважати, що позивач у спірний період не виконував роботи, що мають право на включення до пільгового стажу.

Суд вказує, що позивачем підтверджено пільговий характер виконуваних нею робіт у період з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2006 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року, з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року на посаді машиніста (кочегара) котельних, отже, відповідачем протиправно не зараховано зазначені періоди до пільгового стажу.

Стосовно не зарахування до страхового стажу періоду роботи: з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України підприємством ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», а також з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року на ВП «Виробниче управління теплофікації», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за цей період до МДЗ України суд зазначає наступне.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 1058 визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у п.п. 1, 10 ст.11 цього Закону.

Частиною 1 ст.15 вказаного Закону передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині 1 ст.12 цього Закону.

Пунктом 1 ч.1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, в тому числі на підприємствах, установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Частиною 6 ст.20 цього Закону визначено, що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

У ч. 9 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду;

Частинами 10, 12 ст. 20 цього Закону передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум, у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 цього Закону визначає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до положень ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску законом покладено на страхувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 24 травня 2018 року по справі 490/12392/16-а.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сам факт не зарахування сум єдиного внеску, сплачених із заробітної плати позивача, на банківський рахунок Пенсійного фонду, про що стверджує відповідач, за відсутності вини позивача, не є підставою для відмови у зарахуванні йому страхового стажу за вищевказані періоди. Крім того, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно перераховувалися суми єдиного соціального внеску, а отже позивач не повинен нести відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов`язків по сплаті обов`язкових платежів.

Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не правомірно не зарахувало до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 3 квітня 2017 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України підприємством ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», а також з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року на ВП «Виробниче управління теплофікації».

Зважаючи на викладене суд зауважує, що спірне рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у призначенні пенсії від 1 квітня 2020 року, прийняте без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявами про призначення пенсії, в зв`язку з чим рішення є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними в частині не зарахування спірних періодів роботи позивача, суд зазначає, що в даному випадку самі по собі дії та бездіяльність відповідача не тягне за собою настання будь-яких негативних наслідків для позивача. Правові наслідки для позивача тягне акт індивідуальної дії - рішення від 1 кітня 2020 року. Отже, достатнім та необхідним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування зазначеного відповідача про відмову в призначенні пенсії.

При цьому, у постанові Верховного суду від 06.03.2019 по справі №1640/2594/18 судом зазначено, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З документів, наявних у матеріалах справи судом встановлено, що у суб`єкта владних повноважень була можливість прийняти обґрунтоване та законне рішення щодо вчинення дії по призначенню та виплаті позивачу пенсії, у зв`язку із тим, що позивачем виконані всі умови та надані необхідні документи на підтвердження права позивача на призначення йому пенсії.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької повторно розглянути заяву позивача від 29 березня 2020 року з урахуванням періодів роботи позивача на підприємстві ДП «Виробниче управління теплофікації м. Селидове» ВАТ ДХТ «Селидіввугілля», з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2006 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року, з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2 (як пільгового стажу); періодів роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року, в ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2 (як пільгового та страхового стажу); періоди роботи в ВП «Шахта 1-3 «Новгородівська» ДП «Селидіввугілля» з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року (як пільгового та страхового стажу); періодів роботи в ВП «Виробниче управління теплофікації» з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року (як страхового стажу).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 3) позивачем при подачі цього позову було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Беручи до уваги, що основні вимоги позивача, пов`язані із визнанням неправомірними дій відповідача, скасування рішення, за висновком суду підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати із судового збору, сплаченого позивачем за подачу даного позову, в розмірі 840, 80 грн.

Керуючись ст.ст.2-4,6,9,14, 19, 72-78, 90, 94, 139, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, (, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, (, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) від 1 квітня 2020 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 березня 2020 року з урахуванням періоді в роботи на підприємстві ДП «Виробниче управління теплофікації м. Селидове» ВАТ ДХТ «Селидіввугілля», з 1 січня 2000 року по 31 березня 2003 року, з 16 березня 2003 року по 13 липня 2003 року, з 14 липня 2003 року по 29 червня 2006 року, з 13 квітня 2008 року по 13 липня 2008 року, з 1 липня 2006 року по 31 березня 2008 року, з 14 липня 2008 року по 29 грудня 2008 року, з 30 грудня 2008 року по 30 вересня 2009 року, з 6 жовтня 2009 року по 31 березня 2010 року, з 16 квітня 2010 року по 28 квітня 2010 року, з 1 травня 2010 року по 30 вересня 2010 року, з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року, з 13 квітня 2011 року по 16 квітня 2013 року, з 2 жовтня 2013 року по 9 квітня 2014 року, з 20 жовтня 2014 року по 16 квітня 2015 року, з 11 листопада 2015 року по 16 квітня 2016 року, з 17 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2 (як пільгового стажу); періодів роботи з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 1 листопада 2016 року по 2 квітня 2017 року, в ВП «Виробниче управління теплофікації» ДП «Селидіввугілля», в якості машиніста (кочегара) котельної на вуглі та сланці, в тому числі зайняті на вилученні золи за списком № 2 (як пільгового та страхового стажу); періоди роботи в ВП «Шахта 1-3 «Новгородівська» ДП «Селидіввугілля» з 1 лютого 2018 року по 28 лютого 2020 року (як пільгового та страхового стажу); періодів роботи в ВП «Виробниче управління теплофікації» з 3 квітня 2017 року по 23 червня 2017 року (як страхового стажу).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, (, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.08.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька