Справа № 440/2000/20
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 р.Справа № 440/2000/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року (головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба) по справі № 440/2000/20

за позовом ОСОБА_1

до Гадяцького районного суду Полтавської області , Голови Гадяцького районного суду Полтавської області Киричка Станіслава Анатолійовича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Голови Гадяцького районного суду Полтавської області Киричка С.А. щодо ненадання відповіді на скаргу від 04.02.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи;

- зобов`язати Голову Гадяцького районного суду Полтавської області Киричка С.А. надати відповідь на скаргу від 04.02.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи;

- встановити судовий контроль за рішенням суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 закрито провадження у справі № 440/2000/20. Роз`яснено позивачу, що розгляд заяв, клопотань, скарг учасників кримінального провадження, що стосуються безпосередньо дотримання їх прав, пов`язаних з розглядом відповідного провадження, здійснюється у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, судом, у провадженні якого перебуває кримінальна справа.

ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанцї.

В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивач звернувся зі скаргою до голови Гадяцького районного суду Полтавської області не як обвинувачений, а як заявник в порядку Закону України «Про звернення громадян», а тому справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Гадяцький районний суд Полтавської області (далі відповідач 1), Голова Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А. (далі відповідач 2) не надали відзив на апеляційну скаргу.

Позивач надав суду заяву із проханням розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 04.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до голови Гадяцького районного суду Полтавської області із скаргою, в якій просив розглянути її та в межах наданих повноважень забезпечити дотримання його прав як інваліда ІІ групи при перевезенні його в транспортному засобі обладнаному для перевезення інвалідів належних і придатних умовах з дотриманням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції про права осіб з інвалідністю та Європейського комітету із запобігання катуванню та нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню і покаранню. Про розгляд скарги просив невідкладно повідомити його за його адресою (а.с. 14-15).

Цього ж дня, 04.02.2020, Гадяцький районний суд Полтавської області отримав указану заяву, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на першому аркуші скарги (а.с. 14).

Не отримавши відповіді на свою заяву протягом строку, встановленого законом, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом порушеного права.

Закриваючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що цей спір належить розглядати у порядку кримінального судочинства, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою як учасник кримінального провадження, а саме - обвинувачений.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ст. 4 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Судом встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом слугувало ненадання Гадяцьким районним судом Полтавської області відповіді на його скаргу від 04.02.2020.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР).

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до ст. 12 Закону № 393/96-ВР дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження".

Вирішуючи спір суд першої інстанції суд виходив з того, що звернення ОСОБА_1 подано ним, як обвинуваченим в рамках кримінального провадження, вирішено судом, а тому зазначений позов не має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. При цього судом враховано постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2020 по справі № 815/2898/17, в якій зазначено, що звернення позивача до суду у статусі обвинуваченого має розглядатися в порядку кримінального судочинства, але цей порядок стосується розгляду його заяв, скарг на дії судді, пов`язані зі здійсненням правосуддя.

Проте, судом першої інстанції не враховано, що в зазначеній постанові вирішувалося також питання юрисдикції спорів за зверненням осіб до суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції що, позивач, звернувся зі скаргою як обвинувачений, учасник кримінального провадження, що перебувало на розгляді судді Гадяцького районного суду Полтавської області, а тому норми Закону № 393/96-ВР у цьому випадку не застосовуються.

Зі звернення ОСОБА_1 вбачається, що скарга подана ним до голови Гадяцького районного суду Полтавської області не як обвинуваченим, учасником кримінального провадження, а як заявником, відповідно до вимог Закону № 393/96-ВР, з проханням забезпечити дотримання його прав як інваліда 2 групи для перевезення в транспортному засобі обладнаному для перевезення інвалідів в належних та придатним умовах.

Предметом позову у цій справі є бездіяльність Гадяцького районного суду Полтавської області щодо не надання відповіді на заяву в межах Закону № 303/96-ВР.

Відповідно до ст.4 цього Закону оскарженню підлягають рішення, дії (бездіяльність), що належать до сфери управлінської діяльності, внаслідок яких : порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що спір, який виник у цій справі, є публічно-правовим, відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а тому його належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 05.02.2020 по справі № 815/2898/17.

За таких обставин, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи, що доводи позивача викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року по справі № 440/2000/20 скасувати.

Справу № 440/2000/20 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 14.08.2020 року