Справа № 420/3526/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3526/20

Головуючий в І інстанції: Катаєва Е.В.
Дата та місце ухвалення рішення: 28.05.2020 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного від 28 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії відповідача стосовно відмови у задоволені заяви від 21.01.2019 року вх. № 107/Ш-11 щодо перерахунку пенсії з включенням до складу додаткових видів грошового забезпечення, із яких позивачу з 18.08.2018 року обчислений основний розмір пенсії за вислугу років, виплачені йому за період з березня 2018 року по серпень 2018 року суми додаткових видів грошового забезпечення, з яких фактично нараховувався та справлявся (утримувався) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням додатково наданого ним документу щодо фактично нарахованих та виплачених сум за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням з військової служби (довідка від 16.11.2018 року № 298, видана військовою частиною НОМЕР_1 ), висловлену йому у листі від 05.11.2019 року № 28044/03-25 та доведену додатком до листа від 20.01.2020 року № 5-204/Ш- 02/8-1500/20;

- зобов`язати відповідача задовольнити заяву від 21.01.2019 року вх. № 107/Ш-11 шляхом прийняття додатково наданого позивачем документу (довідка від 16.11.2018 року № 298, видана військовою частиною НОМЕР_1 ) та здійснення перерахунку і виплати призначеної йому з 18 серпня 2018 року пенсії за вислугу років без обмеження кінцевої дати виплати з урахуванням інформації, зазначеної в довідці військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 року № 298, щодо фактично нарахованих та виплачених сум за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням з військової служби, за період, який враховується для обчислення пенсії, у тому числі, сум додаткових видів грошового забезпечення, з яких фактично були нараховані та сплачені (утримані) суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням раніше здійснених виплат, починаючи з дати виникнення такого права.

Рішенням Одеського окружного адміністративного від 28 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу Міністра оборони України № 397 від 27.06.2018 року (по особовому складу) капітана 1 рангу ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» та згідно наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 02 липня 2018 року № 124 (по стройовій частині) з 17 серпня 2018 року виключено зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

З 18 серпня 2018 року на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу було призначено пенсію за вислугу років.

Позивач, вважаючи, що до складу додаткових видів грошового забезпечення, із яких був нарахований основний розмір пенсії, безпідставно не було включено виплачені за період з березня 2018 року по серпень 2018 року суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких нараховувався та справлявся (утримувався) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з вимогою надати довідку про проведення вищезазначених виплат за вказаний період.

На запит позивача, Військовою частиною НОМЕР_1 16.11.2018 року було надано інформацію, зокрема, щодо сум отриманих позивачем грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також одноразової грошової допомоги у разі звільнення.

27 листопада 2018 року позивач направив вказану інформацію № 298 від 16.11.2018 року до Одеського обласного військового комісаріату з клопотанням про направлення її разом з іншими необхідними документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для проведення перерахунку призначеної пенсії.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , листом від 17 грудня 2018 року № 9227, відмовив в направленні вказаної інформації за № 298 від 16.11.2018 року, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у зв`язку з тим, що вказана довідка-інформація за № 298 від 16.11.2018 року не відповідає формі довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, яка надається до органів Пенсійного фонду України, затвердженої листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 28 березня 2018 року № 248/3/6/855.

21.01.2019 року позивач подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просив розглянути питання про прийняття додаткових документів (довідки за № 298 від 16.11.2018) та провести перерахунок призначеної позивачу з 18 серпня 2018 року пенсії за вислугу років, з урахуванням отриманих ним за період з березня 2018 року по серпень 2018 року сум грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких нараховувався та справлявся (утримувався) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з тим, що при призначенні пенсії безпідставно не були враховані зазначені вище виплати.

Листом № 107/Ш-11 від 04.02.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача, що надані документи не можуть бути підставою для розгляду питання щодо проведення перерахунку пенсії, та необхідно звертатися, у разі наявності права на проведення перерахунку пенсії, до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Не погоджуючись із такими діями, позивач звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного від 26 квітня 2019 року у справі № 420/1778/19 позов ОСОБА_1 до Одеського обласного центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови в направлені додатково наданого документу (довідки за № 298 від 16.11.2018 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для проведення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії. Зобов`язано Одеський обласний центр комплектування та соціальної підтримки направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області додатково наданий документ (довідку за № 298 від 16.11.2018) для проведення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у розгляді по суті заяви ОСОБА_1 від 21.01.2019 року вх. № 107/Ш-11. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 21.01.2019 року вх. № 107/Ш-11. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Одеського обласного центру комплектування та соціальної підтримки задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного від 26 квітня 2019 року в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови в направлені додатково наданого документу (довідки за № 298 від 16.11.2018 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для проведення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії, зобов`язання Одеський обласний центр комплектування та соціальної підтримки направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області додатково наданий документ (довідку за № 298 від 16.11.2018 року) для проведення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії скасувати та прийняти у цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї частини вимог ОСОБА_1 . В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного від 26 квітня 2019 року залишено без змін.

27.12.2019 року позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву, в якій просив повідомити про причини невиконання станом на 27.12.2019 року рішення Одеського окружного адміністративного від 26 квітня 2019 року у справі № 420/1778/19.

На вказану заяву, відповідачем направлено лист від 11.01.2020 року № 3748/ш-11, у якому зазначено, що заява позивача від 21.01.2019 року вх. № 107/Ш-11 розглянута по суті та прийнято рішення від 29.10.2019 року про відмову в перерахунку пенсії, про що повідомлено заявника листом від 05.11.2019 року № 28044/03-25.

Так, у рішенні ГУПФУ в Одеській області від 29.10.2019 року вказано, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного від 26.04.2019 року, зміненого постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019 року, заяву ОСОБА_1 від 21.01.2019 року № 107/Ш-11 розглянуто по суті та прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії, оскільки відсутні підстави для врахування до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, зазначеного в наданій ОСОБА_1 інформації військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 року № 298 грошового забезпечення.

Позивач вважає, що в розрахунок його пенсії повинні бути включені додаткові види грошового забезпечення, із яких йому з 18.08.2018 року обчислений основний розмір пенсії за вислугу років, виплачені йому за період з березня 2018 року по серпень 2018 року, з яких фактично нараховувався та справлявся (утримувався) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які зазначені у довідки від 16.11.2018 року № 298, виданої військовою частиною НОМЕР_1 .

При цьому, як в заявленому позові, так і в апеляційній скарзі, позивач посилається на протиправність не включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється його пенсія, отриманих ним грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, у довідці від 16.11.2018 року № 298, на підставі даних якої позивач просить здійснити перерахунок йому пенсії у резолютивній частині заявленого позову, зазначені:

- грошова допомога на оздоровлення, яка була надана у серпні 2018 року у розмірі 17321,90 грн.;

- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, яка була надана у серпні 2018 року у розмірі у сумі 4000 грн.;

- одноразова грошова допомога при звільненні 268489,45 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, виплата яких здійснювалася не щомісячно, посилаючись на те, що вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 вказаного Закону визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Таким чином, отримувані позивачем під час проходження служби грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення, оскільки відносяться до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які не мають постійного характеру, а тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, вказаних виплат.

В поданій апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що вирішуючи справу, суд першої інстанції помилково надав перевагу висновкам Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 522/2738/17 взагалі не прийнявши до уваги правову позицію Верховного Суду України, яка була викладена у постановах від 20 лютого 2012 року, від 14, 28 травня 2013 року, від 06 листопада 2013 року у справах №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13, згідно якої отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

При цьому, апелянт зазначає, що з отриманої ним грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань нараховувався та справлявся (утримувався) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Надаючи оцінку вказаним доводам апеляційної скарги позивача колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

06.02.2019 року Великою Палатою Верховного Суду була прийнята постанова у справі № 522/2738/17, в якій наведено правовий висновок щодо відсутності підстав для включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби, грошових премій відповідно до статей Дисциплінарного статуту ЗСУ, виплата яких здійснювалася не щомісячно, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII переліку видів грошового забезпечення.

При цьому, приймаючи вказане судове рішення, Верховний Суд відступив від раніше викладеного правового висновку Верховного Суду України та визначив, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги посилання позивача на факт сплати єдиного внеску з отриманих ним під час проходження служби грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, оскільки вони не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення, відносяться до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які не мають постійного характеру та не підлягають включенню до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Окрім цього, згідно матеріалів справи, з отриманої позивачем одноразової грошової допомоги при звільненні не сплачувався єдиний внесок.

Колегія враховує, що позивач в ході розгляду справи не посилався на сплату єдиного внеску з отриманої ним одноразової грошової допомоги та як наслідок наявність підстав для її включення до грошового забезпечення при розрахунку пенсії, однак, в резолютивній частині позивач просить зобов`язати пенсійний орган здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідки від 16.11.2018 року № 298, у якій вказаний розмір виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, а тому, зазначені обставини підлягають оцінці при вирішенні справи.

Також, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що у даному випадку підлягає застосуванню не висновок, що міститься в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, від 14, 28 травня 2013 року, від 06 листопада 2013 року у справах №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13, а висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 522/2738/17.

Наведені висновки суду відповідають також і правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, згідно якої незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

За таких обставин, враховуючи постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 522/2738/17, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції, що відмова ГУПФУ в Одеській області у перерахунку і виплаті позивачу пенсії із включенням до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, виплата яких здійснювалася не щомісячно, є законною і обґрунтованою ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

В даному випадку така відмова за своєю суттю не є звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист, оскільки, як встановлено в ході розгляду справи відповідного права на перерахунок пенсії позивач не набув. З цих самих підстав колегія суддів відхиляє посилання позивача в поданій апеляційній скарзі на рішення Європейського Суду щодо захисту прав власності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного від 28 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 13.08.2020 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька