Справа № 804/3599/16
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 серпня 2020 року Справа 804/3599/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юркова Е.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому, з урахування уточнень, просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29 квітня 2016 року №1139 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 8 серпня 2016 року № 218 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби);

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області змінити дату звільнення з Національної поліції з 8 на 18 серпня 2016 року, а також статтю звільнення на статтю за станом здоров`я, а також оплатити час перебування на лікарняному з 8 до 17 серпня 2016 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 3 березня 2017 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції й ухвалено нову, якою у задоволенні позову відмовив.

Постановою Верховного Суду від 03 червня 2020 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2017 року скасовано і ухвалено нову постанову, якою визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29 квітня 2016 року № 1139 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького ВП ГУНП в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 8 серпня 2016 року №218 о/с По особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію; поновлено ОСОБА_1 з 9 серпня 2016 року на посаді начальника Центрально-Міського відділу поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Справу в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 07.07.2020 року прийнято до провадження справу № 804/3599/16 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.08.2020 року позивачем подано до суду заяву про збільшення (уточнення) розміру позовних вимог, в якій викладено позовну вимогу: стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за період з 09.08.2016 року по 22.06.2020 року у розмірі 349643,70 грн. (триста сорок дев`ять тисяч шістсот сорок три гривні 70 копійок).

10.08.2020 року позивачем подано до суду аналогічну заяву.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття даної заяви до розгляду, суд виходить із наступного.

За приписами частин 1-3 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову тощо). Тобто, збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір заявлених вимог.

Разом з тим, під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано з пред`явленням додаткових позовних вимог, про які не зазначалося в позовній заяві.

Зі змісту матеріалів справи судом встановлено, що її предметом є позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до моменту поновлення на посаді, а саме: 09.08.2016 року. Отже вказані вимоги містять вартісне, грошове вираження матеріально-правової вимоги, проте таке вираження є кінцевим та обчислюється за фактом настання відповідної події - поновлення на посаді.

Зі змісту заяви про збільшення позовних вимог встановлено, що позивачем доповнено вимоги позову вимогою такого змісту: стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за період з 09.08.2016 року по 22.06.2020 року у розмірі 349643,70 грн. (триста сорок дев`ять тисяч шістсот сорок три гривні 70 копійок).

Тобто, в розумінні позивача, ним збільшується позовна вимога в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте, вимога про стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за період з 09.08.2016 року по 22.06.2020 року у розмірі 349643,70 грн. (триста сорок дев`ять тисяч шістсот сорок три гривні 70 копійок) стосується невиплати грошового забезпечення за час роботи позивача на посаді начальника Центрально-Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з моменту поновлення на посаді - 09.08.2016 року до часу звільнення з посади 22.06.2020 року.

На підставі викладеного суд вказує, що в даному випадку фактично йдеться про подання іншого позову, що виключає можливість збільшення або зменшення розміру заявлених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги у первісному позові стосуються стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а у заяві від 05.08.2020 року про збільшення позовних вимог позивачем заявлено додаткову позовну вимогу майнового характеру, яка фактично є самостійною позовною вимогою, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог.

Крім того, із змісту заяви про збільшення позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 фактично змінює як предмет позову та і його підставу, проте фактичні обставини справи не змінюються, що суперечить вимогам частини другої та третьої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 та ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.08.2020 року про збільшення позовних вимог, яка є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

У зв`язку з вищезазначеним суд повертає заяву ОСОБА_1 від 05.08.2020 року про збільшення позовних вимог без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що позивача, при цьому, не позбавлено права звернутися з окремим позовом у загальному порядку.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 47, 167, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 від 05.08.2020 року про збільшення позовних вимог відмовити та повернути її заявнику без розгляду.

Ухвала набуває законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

В частині повернення заяви без розгляду ухвалу може бути оскаржено окремо від рішення суду в порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков