Справа № 600/980/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/980/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців та Міністерства юстиції України, про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати оформлене протоколом № 33 від 12.06.2020 року рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців в частині притягнення приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення його діяльності строком на 6 місяців;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2198/5 від 25.06.2020 року "Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення".

І. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.06.2020 року Дисциплінарною комісією приватних виконавців, за результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження та подання Міністерства юстиції України 5-ма голосами проти 4-х голосів з 9-ти членів Дисциплінарної комісії, прийнято рішення про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на 6 місяців, яке оформлено протоколом № 33. Дане рішення оголошено в засіданні за участю приватного виконавця ОСОБА_1 12.06.2020 року.

Як вбачається з протоколу засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців № 33, приватного виконавця притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із визнанням обґрунтованим подання Міністерства юстиції України від 19.05.2020 року, яке в свою чергу, ґрунтується на довідці від 07.05.2020 року про результати проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1 , проведеної на підставі скарги ОСОБА_2 від 18.03.2020 р, щодо здійснення зведеного виконавчого провадження №59916364 (до складу якого входили виконавчі провадження № 59514612 та № 59513955), згідно з якою при здійсненні цього виконавчого провадження приватним виконавцем на думку заявника порушено вимоги, зокрема:

ч. 3 ст. 23 Закону України № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403-VIII) та п. 3 розділу ІІ Порядку формування і ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2431/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1125/29255 (далі - Порядок формування і ведення Єдиного реєстру), що виразилося у неповідомленні Міністерства юстиції України про зміну відомостей про страхування цивільно-правової відповідальності, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру приватних виконавців України;

п. 1 ч. 2 ст. 18, ч. 7 ст. 51 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII), ч. 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку", п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1301/29431 (далі - Порядок реалізації) щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, що виразилося у визначенні початкової ціни продажу майна боржника ОСОБА_2 на електронних торгах на підставі визначеної суб`єктом оціночної діяльності ринкової ціни такого майна, а не відповідно до початкової ціни, яка визначена у резолютивній частині рішення суду про стягнення боргу;

ч.1 ст. 28 Закону України № 1404-VIII, що виразилося у не направленні сторонам постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні;

п. 14, 15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція), щодо несвоєчасного винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень № 59514612 та № 59513955 у зведене виконавче провадження № 59916364;

п. 3 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за № 1126/29256 (далі - Положення про автоматизовану систему) щодо строків внесення відомостей про виконавчу дію до автоматизованої системи виконавчого провадження.

25.06.2020 року винесено оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України № 2198/5 "Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення", яким введено в дію рішення Дисціплінарної комісії приватних виконавців від 12.06.2020 року, оформлене протоколом № 33, та внесено відповідний запис до Єдиного реєстру приватних виконавців.

Позивач вважає, що прийняті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності є протиправними, та такими що не відповідають нормам законодавства, які регулюють діяльність приватних виконавців та ведення виконавчого провадження, з наступних підстав:

Щодо страхування цивільно-правової відповідальності позивач звертав увагу суду на те, що порушення вимог щодо страхування цивільно-правової відповідальності позивача на момент пред`явлення виконавчих документів у виконавчому провадженні № АСВП 59514612 не було. На той момент страхова сума становила 100000000,00 грн., що відповідало сумі стягнення за виконавчими документами, які перебували на виконанні, що також підтверджується додатковою угодою від 01.03.2019 р. до договору про добровільне страхування цивільної відповідальності від 22.08.2018 р. №ВПВ/097/18. Додатковою угодою № ВПВ/108/19 від 25.07.2019 р. страхову суму було збільшено до 120000000,00 грн. При цьому, несвоєчасне повідомлення про збільшення страхової суми не є істотним порушенням, а подальші дії позивача свідчать про дотримання відповідних правил щодо інформування Міністерства юстиції про зміну умов страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того зауважив, що зазначені обставини не стосуються суті виконавчого провадження № АСВП 59514612, боржником за яким є скаржник ОСОБА_2 , а отже, на думку останнього не можуть бути підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Щодо законності дій позивача у виконавчому провадженні № АСВП 59514612 зазначив, наступне.

Особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника передбачені статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначений закон не передбачає строки об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Згідно п. 5 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Відповідно до довідки Міністерства юстиції за результатами перевірки приватного виконавця від 07.05.2020 р. та рішення Дисциплінарної комісії від 12.06.2020 р., процедура вчинення об`єднання виконавчих проваджень не порушена, а відтак це не може ставитися в провину останньому.

Стосовно строків внесення позивачем до автоматизованої системи виконавчого провадження постанови про опис та арешт майна боржника вказав, що зазначена постанова винесена 06.08.2019 року, та внесена до автоматизованої системи 08.08.2019 року, а отже, порушення строків в один день її внесення, не є істотним та не впливає на загальний результат виконавчого провадження.

Питання строків об`єднання виконавчих проваджень у зведене, та питання внесення постанови про опис і арешт майна боржника не піднімалися в скарзі боржника, яка була підставою для проведення перевірки.

Вважає також, що дисциплінарна комісія приватних виконавців з грубим порушенням норм права надала оцінку обставинам призначення приватним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності для оцінки майна, визначеного у виконавчому проваджені № АСВП 59514612. Позивач отримав заяву від стягувача від 07.08.2019 р. з проханням призначити незалежну оцінку майна із відповідним обґрунтуванням, яка міститься у виконавчому провадженню №АСВП 59514612, тому такі дії останнього не суперечать чинному законодавству.

Посилаючись на норми Закону України "Про іпотеку" зазначив, що під час звернення стягнення на предмет іпотеки пріоритетним вважається визначення вартості майна боржника за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Чинним законодавством не заборонено приватному виконавцю здійснити додаткові дії щодо оцінки вартості спірного майна. Більше того, такі дії не змінюють спосіб виконання рішення суду.

Стосовно заявленого в поданні відповідача та згаданого у рішенні Дисциплінарної комісії приватних виконавців порушення приватним виконавцем частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", щодо доведення до відома сторін виконавчого провадження документів виконавчого провадження зазначив, що дані обставини стосуються доведення до відома сторін виконавчого провадження постанови від 08.08.2019 року, про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. В той же час, процедура залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання визначається статтями 20 і 57 Закону України "Про виконавче провадження". Однак, вказані норми не передбачають необхідність обов`язкового направлення таких постанов до відома сторін виконавчого провадження.

Під час розгляду подання було з`ясовано, що постанову від 08.08.2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні приватний виконавець ОСОБА_1. направив сторонам виконавчого провадження 19.08.2019року - після ознайомлення з нею оцінювачем.

Стосовно відсутності ознак дисциплінарного проступку в діях позивача, зазначив наступне.

Вважає, що скаржник ОСОБА_2 зловживає своїми процесуальними правами, на цьому ж наголосив і Першотравневий районний суд м. Чернівці в ухвалі від 11.11.2019 року, визнаючи дії приватного виконавця ОСОБА_1. законними.

Аналіз обставин виконання судових рішень про стягнення з ОСОБА_2 сум боргу засвідчує сумлінність дій позивача та спрямованість його намірів на повне й своєчасне виконання рішення суду.

Стосовно визначеної Конституцією України і законами процедури оскарження рішень, дій чи бездіяльності приватного виконавця під час примусового виконання рішення суду в цивільній справі і юрисдикції органу щодо розгляду скарги зазначив, що підстави для проведення Міністерством юстиції України перевірки приватного виконавця на підставі скарги боржника у виконавчому провадженні були відсутні. Відповідно, були відсутні підстави для внесення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності. Зазначене, на думку позивача свідчить про незаконність застосування Дисциплінарною комісією приватних виконавців заходів впливу на приватного виконавця на підставі незаконної довідки про результати перевірки і, відповідно, незаконного подання про притягнення до відповідальності.

2. Відповідач - Міністерство юстиції України подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення адміністративного позову, з огляду на таке.

Щодо страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, зазначив таке.

Перевіркою встановлено, що приватним виконавцем укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності з ПАТ "СК "Рідна" на суму 3800000 грн. Відомості про укладення цього договору внесено до Єдиного реєстру. Відповідно до наданої приватним виконавцем копії додаткової угоди від 01.03.2019 до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця від 22.08.2018 № ВПВ/097/18 укладеного з ПАТ "СК "Рідна" вбачається, що останнім додатково застраховано цивільно-правову відповідальність приватного виконавця на суму 100 000 000 грн. Таким чином, порушень вимог статті 24 Закону № 1403-VIII при прийнятті приватним виконавцем до виконання виконавчого листа № 1 та виконавчого листа № 2, і відкритті виконавчих проваджень № 59513955 та № 59514612 не встановлено. Проте, перевіркою встановлено, що повідомлення про укладення додаткової угоди від 01.03.2019 року до договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця від 22.08.2018 року №ВПВ/097/18 на адресу Міністерства юстиції не надходило, доказів направлення такого повідомлення приватним виконавцем не надано. Таким чином позивачем порушено вимоги частини третьої статті 23 Закону № 1403 та пункту 3 розділу II Порядку Формування і ведення Єдиного реєстру, щодо повідомлення Міністерства юстиції України про зміну відомостей про страхування цивільно-правової відповідальності, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

Щодо проведення оцінки майна боржника зазначив, що опис та арешт майна боржника фактично відбувся 06.08.2019 року, а відомості про таку дію внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження 08.08.2019 року, відтак позивачем порушено вимоги пункту 3 розділу IV Положення про автоматизовану систему.

Перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження та сформованого в ній журналу реєстрації вихідної кореспонденції вбачається, що постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 08.08.2019 року ОСОБА_2 не направлялась. При цьому, доказів направлення боржнику цієї постанови приватним виконавцем не надано. Отже, зазначене свідчить про порушення позивачем вимог частини першої статті 28 Закону №1404 щодо доведення до відома сторін виконавчого провадження документів виконавчого провадження.

Крім того зазначив, що відповідно до вимог Порядку реалізації арештованого майна встановлено, що якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

При цьому відповідач звертав увагу суду на те, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В відповідно до виконавчого листа № 2, рішенням на підставі якого видано виконавчий документ, визначено спосіб та порядок його виконання, а саме звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, та на думку останнього при передачі на реалізацію нерухомого майна боржника позивачем порушено вимоги пункту 1 частини другої статті 18, частини сьомої статті 51 Закону № 1404 частини другої статті 43 Закону України "Про іпотеку" та абзацу другого пункту 1 розділу 11 Порядку реалізації.

З огляду на вищевикладене, вважає помилковими твердження позивача про те, що "під час звернення стягнення на предмет іпотеки пріоритетним вважається визначення вартості майна боржника за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження", оскільки такі не відповідають чинному законодавству України, що регламентує порядок реалізації такого майна, а також обставинам справи.

Щодо зупинення вчинення виконавчих дій зазначив, що предметом позапланової невиїзної перевірки діяльності позивача, було також питання зупинення вчинення виконавчих дій з реалізації нерухомого майна боржника. Відтак, згідно з довідкою від 07.11.2019 року про результати перевірки, позивачем при здійсненні зведеного виконавчого провадження №59916364 порушено вимоги пункту 3 частини першої статті 34 та частини другої статті 34 Закону № 1404-VIII, зокрема, не винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій та не доведено її до відома ДП "Сетам". З огляду на це перевірка дотримання приватним виконавцем вимог статті 34 Закону № 1404 не проводилась.

Щодо розподілу коштів, які надійшли від реалізації арештованого майна вказав, що питання дотримання приватним виконавцем вимог законодавства при розподілі коштів, які надійшли від реалізації майна, не перевірялись.

Заперечив також, щодо доводів позивача з приводу перевищення Мін`юстом повноважень, які виразились в тому, що на думку останнього під час проведення перевірки діяльності позивача досліджувались питання, які виходили за межі скарги. Міністерством юстиції України під час проведення позапланової перевірки діяльності позивача, повно та всебічно досліджувались обставини, викладені у скарзі ОСОБА_2 від 18.03.2020 року та надано обґрунтовану оцінку діям останнього про що складено довідку. За результатами перевірки правомірно внесено подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців.

Звертав увагу суду, що позивачем порушено вимоги чинного законодавства, а обставинами вчинення проступку, зокрема, є передача предмета іпотеки на реалізацію не за ціною встановленою судом. Ціна майна, встановлена судом була проігнорована, що на думку відповідача свідчить про умисний ступінь вини приватного виконавця.

Дисциплінарною комісією встановлено, що жодне із судових рішень, на які посилається приватний виконавець у своїх поясненнях, не стосується питань, що розглядаються комісією, та не мають відношення до предмету подання Міністерства юстиції України.

Так, за результатом всебічного і ґрунтовного вивчення матеріалів дисциплінарного провадження, пояснень приватного виконавця, перевірки викладених у поданні фактів, Дисциплінарною комісією встановлена наявність дисциплінарного проступку у діях приватного виконавця ОСОБА_1 а саме неналежне виконання своїх обов`язків.

Отже, вважає вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 12.06.2020 року, оформлене протоколом №33 безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Мін`юст, як суб`єкт владних повноважень на якого законодавцем покладено обов`язок щодо введення в дію рішень Дисциплінарної комісії, діючи на підставі, в межах та у спосіб визначених законодавством, уповноважений на видання такого роду наказів. З огляду на зазначене, вважає вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу від 25.06.2020 № 2198/5 безпідставними.

Окрім наведеного, відповідач наголошував на тому, що Дисциплінарна комісія не може бути відповідачем в справах за адміністративними позовами, так як: не є юридичною особою і не наділена адміністративною процесуальною дієздатність, відповідно до частини третьої статті 43 КАС України, ні спеціальним законом, ні положенням про відповідну комісію не передбачено можливості Комісії представляти свої інтереси в судах та лише рішення комісії, введене в дію наказом Міністерства юстиції України, може бути оскаржене до суду.

3. Позивачем подано до суду відповідь на відзив, де наведені переважно аналогічні аргументи, які викладенні в позовній заяві.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. 14.07.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

2. Ухвалою суду від 03.08.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання Міністерства юстиції України, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Згідно посвідчення приватного виконавця № 0190 ОСОБА_1, починаючи з 12.06.2018 року здійснює діяльність приватного виконавця, яке видано Міністерством юстиції України. (а.с.18)

2. Починаючи з 10.07.2019 року на примусовому виконанні заявника перебували 2 виконавчі провадження: № 59513955 з виконання виконавчого листа № 725/4674/15-ц виданого 25.01.2018 року Першотравневим районним судом м. Чернівці, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором № CM-SMEL00/009/2008 від 25.04.2008 року у розмірі 2884016 грн. 17 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" понесені судові витрати у розмірі 7308 грн. 00 коп., та № 59514612 з виконання виконавчого листа № 725/4846/15-ц від 02.04.2019 року виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП банк" заборгованість за кредитними договорами в розмірі 2180053,60 грн. та судовий збір в розмірі 1827 грн.(а.с. 19,20)

3. 06.08.2019 року в присутності боржника складена постанова про опис та арешт майна боржника, що належить йому на праві власності, а саме: приміщення боксів технічного обслуговування та автомийки літ.А, загальною площею 336.8 кв.м., в тому числі підсобною площею 10,2 кв.м, та підсобних приміщень і вулканізації літ.Б, загальною площею 153.8 кв.м., в тому числі підсобною площею 35.9 кв.м., приміщення магазину літ.В, загальною площею 127 кв.м. та приміщення гаражу - складу літ.Г, загальною площею 477.20 кв.м. по АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, площею 0,1188 га за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер :08:004:0011. Арештоване майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 (а.с. 25)

4. 07.08.2019 року, керуючись ст. ст. 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, яким є ПАТ "ОТП Банк", своїм листом заявив приватному виконавцю клопотання про проведення оцінки майна боржника.

5. На виконання вимог ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" для визначення вартості описаного і арештованого нерухомого майна боржника, постановою приватного виконавця ОСОБА_1 про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 08.08.2019 року, призначено суб`єкта оціночної діяльності - ОСОБА_4 , який діє на підставі Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності від 15.01.2018 року № 27/18 Фонду державного майна України. (а.с.28)

6. 20.08.2019 року суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_4 внаслідок застосування доходного і порівняльного методичних підходів склав звіт № 19062, про оцінку нерухомого майна, згідно з яким ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 12.08.2019 року склала 4031054 грн. без ПДВ.

7. 23.08.2019 року приватний виконавець, на підставі отриманого звіту про оцінку майна, повідомив сторони виконавчого провадження про вартість майна, в тому числі ОСОБА_2 , якому відповідне повідомлення вручено наручно.

8. 29.08.2019 року вищевказані виконавчі провадження № 59513955 та № 59514612 були об`єднані у зведене виконавче провадження № 59916364. (а.с. 34)

9. 29.08.2019 року приватним виконавцем, відповідно до Порядку реалізації майна шляхом проведення електронних торгів, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року № 210/5, в рамках зведеного виконавчого провадження направлено Державному підприємству "Сетам" заявку на реалізацію арештованого майна, для розміщення відповідного оголошення на сайті електронних торгів. (а.с.35)

10. 30.08.2019 року на офіційному веб-сайті ДП "Сетам" опубліковано оголошення про заплановані на 30.09.2019 року електронні торги з продажу нерухомого майна боржника.

11. 16.09.2019 року на адресу приватного виконавця надійшла заява "ОТП Банк" № 12-4-5/308 від 12.09.2019 року про повернення виконавчого листа № 725/4674/15-ц, виданого 25.01.2018 року Першотравневим районним судом м. Чернівці. (а.с. 36)

12. 17.09.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про виведення виконавчого провадження № 59513955 по виконанню виконавчого листа № 725/4674/15-ц, який виданий 12.10.2017 року Першотравневим районним судом м.Чернівці, про стягнення суми боргу 2884016,17 грн. із зведеного виконавчого провадження № 59916364. (а.с.37)

13. 17.09.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по № ВП 59513955, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом. (а.с. 38)

14. 20.09.2019 року приватним виконавцем повідомлено ДП "Сетам" про те, що подальша реалізація лоту № 372098 відбувається в межах виконавчого листа № 725/4846/15-ц від 02.04.2019 року виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці, про стягнення з боржника ОСОБА_2 боргу у розмірі 2180053,60 грн., по виконавчому провадженні АСВП №59514612. (а.с. 40)

15. 18.09.2019 року Першотравневим районним судом м.Чернівці відкрито провадження у справі № 725/5109/19 за скаргою боржника ОСОБА_2 , поданою в рамках примусового виконання судового рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.10.2017 року у справі №725/4674/15-ц, на дії приватного виконавця ОСОБА_1, щодо оцінки майна боржника та визначення його початкової вартості на торгах.(а.с.41-42)

16. 01.10.2019 року на поштову адресу приватного виконавця надійшла ухвала №725/5109/19 від 26.09.2019 року Першотравневого районного суду м. Чернівців про зупинення стягнення за виконавчим листом № 725/4674/15-ц в рамках зведеного виконавчого провадження АСВП № 59916364.

17. Судом також встановлено, що 03.10.2019 року приватним виконавцем повідомлено Першотравневий районний суд м. Чернівці про те, що виконати ухвалу виявилось неможливо у зв`язку із тим, що 17.09.2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документа № 725/4674/15-ц від 25.01.2018 року, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівців стягувачу по АСВП № 59513955. У зв`язку із цим оригінал ухвали № 725/5109/19 від 26.09.2019 року Першотравневого районного суду м. Чернівці, направлено на адресу суду без виконання.

Відтак, реалізація майна боржника 30.09.2019 року на електронних торгах здійснювалася в рамках примусового виконання виконавчого листа № 725/4846/15-ц, який виданий 02.04.2019 року Першотравневим районним судом м.Чернівці, про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 2180053,60 грн., по якому виконавчі дії, у тому числі реалізація майна боржника, не зупинялися.

18. 02.10.2019 року приватним виконавцем виданий акт про реалізацію предмета іпотеки, виданого на підставі протоколу № 434535 від 30.09.2019 року Державним підприємством "СЕТАМ", та повідомлено сторони виконавчого провадження рекомендованим листом, в тому числі ОСОБА_2 .

19. 04.10.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по № АСВП 59514612, а саме: фактичне повне виконання рішення, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом. (а.с.56)

20. Судом також встановлено, що 18.09.2019 року Першотравневим районним судом м.Чернівці відкрито провадження у справі № 725/5109/19, за скаргою боржника ОСОБА_2 , поданою в рамках примусового виконання судового рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.10.2017 року у справі №725/4674/15-ц, на дії приватного виконавця ОСОБА_1 - щодо оцінки майна боржника та визначення його початкової вартості на торгах. Ухвалою суду від 26.09.2019 року в межах даної справи було зупинено виконавчі дії, у тому числі реалізацію майна, по виконавчому листу № 725/4674/15-ц, який 17.09.2019 року був виведений із зведеного виконавчого провадження і повернутий стягувачу. (а.с.41-42)

21. Ухвалою Першотравневого суду м. Чернівців у справі №725/5109/19 від 06.12.2019 року провадження за даною скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця ОСОБА_1 закрито за заявою скаржника, а накладені ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.09.2019 року забезпечувальні заходи відносно зупинення виконавчих дій, у тому числі реалізації майна боржника, по виконавчому листу № 725/4674/15-ц скасовані. (а.с.50)

22. Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.10.2019 року у справі № 725/5533/19 призначено до судового розгляду скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця ОСОБА_1, яка полягає у невиконанні ухвали Першотравневого від 26.09.2019 року винесену в рамках цивільного провадження № 725/ 5109/19, а також на дії по самостійному визначенню вартості заставленого майна по виконавчому провадженню №59916364 і передачі його на реалізацію не у спосіб визначений рішенням суду у справі №725/4674/19-ц. (а.с.57)

23. Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.11.2019 року відхилені доводи ОСОБА_2 про протиправність бездіяльності приватного виконавця ОСОБА_1, яка на думку скаржника, полягала у невиконанні ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.09.2019 року, про зупинення виконавчих дій по виконавчому листу №725/4674/19-ц та відмовлено на цій підставі у задоволенні скарги.

24. Постановою від 29.01.2020 року Чернівецьким Апеляційним судом встановлено, що по вищевказаній справі судом першої інстанції ухвалено правильне по суті судове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1, однак змінено мотивувальну частину ухвали суду, в якій було зазначено, що оскільки предметом розгляду за скаргою ОСОБА_2 є дії приватного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна, що є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків інших осіб, то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав, шляхом пред`явлення позову. (а.с. 66-70)

25. У листопаді 2019 року ОСОБА_2 позивався до приватного виконавця ОСОБА_1, ПАТ "ОТП Банк", ТОВ "Файн-Пром" та ДП "Сетам" з вимогою про визнання проведених 30.09.2019 року торгів недійсними. Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі № 725/5919/19 за вказаним позовом.

26. 04.02.2020 року ОСОБА_2 подав заяву про відкликання свого позову з проханням закрити провадження у справі № 725/5919/19. У відповідь на це, ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.02.2020 року закрито провадження у справі № 725/5919/19 у зв`язку із відмовою позивача від позову, яка була оскаржена ОСОБА_2 в апеляційному порядку.

27. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14.04.2020 року ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.02.2020 року, про закриття провадження у справі № 725/5919/19 скасовано, а справа направлена на продовження розгляду у суд першої інстанції з мотивів відсутності доказів попередження позивача про наслідки його відмови від позову.

28. Окрім іншого судом встановлено, що одночасно з судовим оскарженням дій і рішень приватного виконавця ОСОБА_1, боржник у виконавчих провадженнях ОСОБА_2 неодноразово подавав скарги на дії приватного виконавця ОСОБА_1 у вищевказаних виконавчих провадженнях до Міністерства юстиції України.

Перша така скарга спрямована 30.09.2019 року. За результатами проведеної перевірки була складена довідка від 07.11.2019 року, і на її підставі 06.12.2019 року Міністерством юстиції України у дисциплінарну комісію приватних виконавців скероване подання №2128/20.5.1/-19, про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог ст. 4 Закону України № 1403-VІІІ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", ст.ст. 2, 28, 34 Закону України № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження", яке виразилося у не зупиненні електронних торгів з реалізації майна боржника ОСОБА_2 , при існуванні ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.09.2019 року по справі № 725/5109/19 про зупинення стягнення, у тому числі реалізації майна за виконавчим листом № 725/4674/15-ц, який виданий Першотравневим районним судом м.Чернівці в рамках зведеного виконавчого провадження № 59513955.

29. 27.12.2019 року Дисциплінарна комісія приватних виконавців прийняла рішення відхилити подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та направити матеріали для повторної перевірки. Дане рішення оформлено протоколом засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців № 25. (а.с.98-103)

30. 10.02.2020 року на виконання рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 27.12.2019 року Міністерством юстиції України розпочата повторна позапланова невиїзна перевірка приватного виконавця ОСОБА_1, про що останній повідомлений листом №179/20.5.1/33-20.

31. 18.03.2020 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії приватного виконавця ОСОБА_1, у тому ж самому зведеному виконавчому провадженні № 59916364. (а.с. 108-111)

Крім інформації відносно не зупинення реалізації майна, у скарзі також було зазначено наступне:

- на думку ОСОБА_2 цивільна відповідальність приватного виконавця ОСОБА_1 на момент відкриття виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 коштів не була застрахована на необхідну суму;

- приватний виконавець позбавив боржника можливості добровільно погодити початкову ціну майна зі стягувачем, а також безпідставно визначив початкову ціну майна боржника на підставі проведеної в межах виконавчого провадження суб`єктом оціночної діяльності оцінки майна боржника, оскільки початкова ціна продажу майна була визначена у резолютивній частині рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці по справі №725/4674/15-ц.

32. 07.05.2020 року за результатами проведеної по скарзі ОСОБА_2 від 18.03.2020 року перевірки Міністерством юстиції України складено довідку. (а.с.124-132)

33. 19.05.2020 року на підставі вказаної довідки до Дисциплінарної комісії приватних виконавців скеровано нове подання про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог п.2 ч.1 ст. 4, ч.3 ст. 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", п.3 ч.1 ст. 2, п.1 ч.2 ст. 18, ч.1 ст. 28, ч.7 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", а також ч. 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку" (а.с.133-142).

34. 10.06.2020 року за результатами вивчення і аналізу матеріалів дисциплінарного провадження та подання Міністерства юстиції України, про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, Дисциплінарним уповноваженим Овчаренко Оленою Миколаївною зроблено Висновок № 12 про відсутність у діях приватного виконавця ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку. (а.с.143-150)

35. 12.06.2020 року Дисциплінарною комісією приватних виконавців, за результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження та подання Міністерства юстиції України 5-ма голосами проти 4-х голосів з 9-ти членів Дисциплінарної комісії, було прийнято рішення про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на 6 місяців, яке оформлено протоколом № 33.

Як вбачається з протоколу засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців № 33 від 12.06.2020 року, приватного виконавця ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із визнанням обґрунтованим подання Міністерства юстиції України від 19.05.2020 року, яке в свою чергу, ґрунтується на довідці від 07.05.2020 року, про результати проведеної позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1 , проведеної на підставі скарги ОСОБА_2 від 18.03.2020р, щодо здійснення зведеного виконавчого провадження 59916364 (до складу якого входили виконавчі провадження № 59514612 та № 59513955), згідно з якою при здійсненні цього виконавчого провадження приватним виконавцем порушено вимоги:

ч. 3 ст. 23 Закону України № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403-VIII) та п. 3 розділу ІІ Порядку формування і ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2431/5, що виразилося у неповідомленні Міністерства юстиції України про зміну відомостей про страхування цивільно-правової відповідальності, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру приватних виконавців України;

п. 1 ч. 2 ст. 18, ч. 7 ст. 51 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження", ч. 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку", п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, що виразилося у визначенні початкової ціни продажу майна боржника ОСОБА_2 на електронних торгах на підставі визначеної суб`єктом оціночної діяльності ринкової ціни такого майна, а не відповідно до початкової ціни, яка визначена у резолютивній частині рішення суду про стягнення боргу;

ч.1 ст. 28 Закону України № 1404-VIII, що виразилося у не направленні сторонам постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні;

п. 14, 15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, щодо несвоєчасного винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень № 59514612 та № 59513955 у зведене виконавче провадження № 59916364;

п. 3 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, щодо строків внесення відомостей про виконавчу дію до автоматизованої системи виконавчого провадження. (а.с.152-157)

36. Член Дисциплінарної комісії приватних виконавців Соломко О.В. надав Окрему думку до рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 12.06.2020 року за результатами розгляду подання Міністерства юстиції України, про притягнення приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, у змісті якої висловився відносно безпідставності прийнятого рішення про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. (а.с.158-161)

37. Оскаржуваним наказом Міністерства юстиції України № 2198/5 від 25.06.2020 року "Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення" введено в дію рішення Дисціплінарної комісії приватних виконавців від 12.06.2020 року, оформлене протоколом № 33, про що внесено відповідний запис до Єдиного реєстру приватних виконавців. (а.с.245)

V. ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Згідно з положеннями статті 17 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" Міністерство юстиції України: 1) формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень; 2) забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації, для чого визначає: порядок проходження навчання та стажування осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця; перелік документів, які подаються Кваліфікаційній комісії приватних виконавців особою, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця, для підтвердження відповідності цієї особи вимогам, встановленим частинами першою та другою статті 18 цього Закону; порядок допуску таких осіб до складання кваліфікаційного іспиту; порядок складання кваліфікаційного іспиту; порядок підвищення кваліфікації приватними виконавцями; 3) видає посвідчення приватного виконавця; 4) визначає вимоги до офіса приватного виконавця; 5) забезпечує діяльність Кваліфікаційної комісії приватних виконавців та Дисциплінарної комісії приватних виконавців; 6) формує Єдиний реєстр приватних виконавців України, визначає порядок його ведення; 7) встановлює форму та порядок подання приватними виконавцями інформації про здійснення ними діяльності; 8) здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; 9) подає Кабінету Міністрів України пропозицію про встановлення розміру основної винагороди приватного виконавця; 10) вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; 11) зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця; 12) здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Приписами статті 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на два роки з обов`язковим повідомленням приватного виконавця про час і місце проведення перевірки не пізніш як за 10 днів до її початку. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями учасників виконавчого провадження. Позапланові перевірки проводяться на підставі: 1) заяви приватного виконавця про проведення перевірки; 2) письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця; 3) неподання приватним виконавцем у встановлені строки звітності чи іншої інформації та/або подання недостовірної інформації. Під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом. За місцем проведення перевірки поділяються на виїзні та невиїзні. У разі проведення позапланової невиїзної перевірки Міністерство юстиції України надсилає приватному виконавцю письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк, який має бути достатнім для підготовки відповіді та копій документів, але не менше 10 календарних днів, приватний виконавець надає Міністерству юстиції України вмотивовану відповідь та копії відповідних документів. У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до положень статей 36-37 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з положеннями статті 38 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком приватного виконавця є: 1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця; 2) порушення правил професійної етики приватного виконавця; 3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; 5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.

Відповідно до положень статті 39 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" дисциплінарна комісія приватних виконавців (далі - Дисциплінарна комісія) утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків. Дисциплінарна комісія: 1) розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; 3) приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Відповідно по вимог статті 40 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" Дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі якщо подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності внесено за результатами перевірки діяльності приватного виконавця, здійсненої на підставі скарги учасника виконавчого провадження, яка одночасно є предметом судового розгляду з оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця, Дисциплінарна комісія відкладає розгляд цього подання до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду такої скарги. У такому разі перебіг строку, передбаченого частиною першою цієї статті, зупиняється до набрання судовим рішенням законної сили.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності: 1) зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) має право запросити на засідання учасника виконавчого провадження, скарга якого стала підставою для перевірки діяльності приватного виконавця та внесення подання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, для надання додаткових пояснень по суті скарги; 3) має право запросити на засідання та заслухати думку представників органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших осіб за їхньою згодою.

Дисциплінарна комісія, розглядаючи подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, приймає одне з таких рішень: 1) задовольнити подання та застосувати до приватного виконавця дисциплінарне стягнення; 2) відхилити подання та направити матеріали для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; 3) відхилити подання та відмовити в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Відповідно до положень статті 41 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) догана; 3) зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; 4) припинення діяльності приватного виконавця.

Рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

У разі якщо приватний виконавець протягом року з дня застосування до нього дисциплінарного стягнення не вчинив нового дисциплінарного проступку, він вважається таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, введене в дію наказом Міністерства юстиції України, може бути оскаржено до суду.

3. Заперечуючи проти позову представник відповідача Міністерства юстиції України наголошував на тому, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення за такі порушення, зокрема: порушення вимог ч.3 ст. 23 Закону України № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", п. 1 ч.2 ст. 18 та ч.1 ст. 28 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження", що полягає у не направленні постанови приватного виконавця від 08.08.2019 року про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання сторонам виконавчого провадження; порушення вимог ч.7 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", ч.2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку", п. 14 та 15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року щодо несвоєчасного об`єднання у зведене двох виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 боргу; порушення вимог абз.2 п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, що затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року та п. 3 розділу ІІ Порядку формування і ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України № 2431/5 від 05.08.2016 року, а також п. 3 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016 року, що полягає у внесенні 08.08.2019 року, тобто з порушенням на 1 календарний день строку внесення в автоматизовану систему виконавчого провадження постанови про опис і арешт майна боржника, яка складена 06.08.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи дисциплінарне стягнення накладено також за: несвоєчасне повідомлення Міністерства юстиції України про збільшення страхової суми договору про страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, чим порушено ч. 3 ст. 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та п. 3 розділу ІІ Порядку формування і ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України; визначення початкової ціни продажу майна боржника ОСОБА_2 на електронних торгах на підставі встановленої висновком суб`єкта оціночної діяльності ринкової ціни такого майна, а не відповідно до початкової ціни, яка визначена у резолютивній частині рішення суд про стягнення боргу, чим порушено вимоги п. 1 ч. 2 ст. 18, ч. 7 ст. 51 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження", ч. 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку", п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна.

4. Надаючи правову оцінку доводам відповідача щодо порушення позивачем вимог п. 1 ч.2 ст. 18 та ч.1 ст. 28 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження", що полягає у не направленні постанови приватного виконавця від 08.08.2019 року про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання сторонам виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог статті 28 Закону №1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону (Стягнення аліментів), які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Наведені норми визначають те, що постанова про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання доводиться до відома сторін виконавчого провадження шляхом направлення її на вказану у виконавчому документі адресу простим поштовим відправленням. Загальновідомим є те, що таке відправлення не передбачає видачі відділенням поштового зв`язку будь-яких фінансових документів (квитанцій, тощо) в підтвердження факту направлення простого поштового відправлення. Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що належним і допустимим доказом вчинення таких дій, є супровідний лист з вихідним номером та датою направлення із вказівкою адресата.

Судом встановлено, що у виконавчих листах Першотравневого районного суду м.Чернівці № 725/4674/15-ц виданого 25.01.2018 року та № 725/4846/15-ц від 02.04.2019 року, які були на виконанні у позивача, вказана адреса боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Згідно матеріалів справи зокрема, постанови приватного виконавця ОСОБА_1 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 59513955, а також супровідного листа приватного виконавця ОСОБА_1 з вихідним індексом № 1150 від 08.08.2020 року достовірно видно, про направлення зазначеної постанови на адресу стягувача, боржника та суб`єкта оціночної діяльності, що є належним і допустимим доказом дотримання позивачем вимог статті 28 Закону №1404. Даний доказ спростовує аргументи відповідача щодо порушення вимог законодавства позивачем в цій частині.

5. З приводу порушення вимог частини 7 статті 51 Закону №1404, частини 2 статті 43 Закону України "Про іпотеку", пункту 14 та 15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, щодо несвоєчасного об`єднання у зведене двох виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 боргу, слід зазначити таке.

Частиною 7 статті 51 Закону №1404 визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно вимог частини 2 статті 43 Закону України "Про іпотеку" початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Наведені норми свідчать про те, що для виконавця існують за певних умов альтернативі варіанти визначення початкової ціни предмету іпотеки при його реалізації з прилюдних торгів, а саме: ціна, яка встановлена рішенням суду, або початкова ціна, визначена за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, така ціна визначається на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, але не нижче за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Аналіз встановлених обставин справи дає підстави вважати про правомірність дій позивача, щодо визначення початкової ціни продажу майна боржника з прилюдних торгів на підставі проведеної суб`єктом оціночної діяльності оцінки, оскільки у позивача були відсутні відомості про згоду про це між сторонами виконавчого провадження, з урахуванням повідомлення стягувача у виконавчому провадженні про проведення оцінки майна.

Статтею 30 Закону №1404 передбачено особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника. Згідно з положеннями цієї статті виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження. Проте, дані норми Закону не містять строків об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також посилань про можливість визначення таких строків підзаконними нормативними актами.

Разом з тим, нормами підзаконного нормативного акту передбачається наступне.

У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об`єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу. (пункт 14, 15 Інструкції з організації примусового виконання рішень).

При цьому суд зазначає, що згідно з пункту 5 статті 13 Закону №1404 порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до довідки Міністерства юстиції за результатами перевірки приватного виконавця від 07.05.2020 року та рішення Дисциплінарної комісії від 12.06.2020 року процедура вчинення дій по об`єднанню виконавчих проваджень не порушена. Отже, слід дійти висновку, що строк протягом якого виконавцем було об`єднано виконавчі провадження не може ставитися в провину останньому. За таких обставин, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за об`єднання двох відкритих ним 10.07.2019 року виконавчих проваджень у зведене 29.07.2019 року є протиправним та таким, що не узгоджується з фактичними обставинами справи.

Окрім цього слід зазначити і те, що зміст скарги ОСОБА_2 від 18.03.2020 року не містить зауважень відносно строків винесення постанови про об`єднання двох виконавчих проваджень у зведене.

Відповідно до пункту 19 Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затвердженого наказом Мінюсту від 22 жовтня 2018 року та згідно статті 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.

У зв`язку із наведеним включення даного питання до переліку питань позапланової перевірки і подальше притягнення приватного виконавця до відповідальності в цій частині - на думку суду є протиправним.

6. Заперечуючи проти позову відповідач також зазначав щодо порушення позивачем вимог абз.2 пункту 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, та пункту 3 розділу ІІ Порядку формування і ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України, а також пункту 3 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження,

В частині внесення 08.08.2019 року, тобто з порушенням на 1 календарний день строку внесення, в автоматизовану систему виконавчого провадження постанови про опис і арешт майна боржника, яка складена 06.08.2019 року.

Слід зазначити, що сам по собі зміст Порядку реалізації арештованого майна не містить приписів, які стосуються внесення постанови про опис і арешт майна до автоматизованої системи виконавчого провадження, відтак посилання відповідача на цей підзаконний акт в даному аспекті є безпідставним. Аналогічно пункт 3 розділу ІІ Порядку формування і ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України не врегульовує питання внесення в автоматизовану систему виконавчого провадження будь-яких постанов в межах кожного конкретного виконавчого провадження.

Разом з тим, стосовно строків внесення приватним виконавцем ОСОБА_1. до автоматизованої системи виконавчого провадження постанови про опис та арешт майна боржника судом встановлено, що зазначена виконавча дія була проведена 06.08.2019 року і тоді ж за участю боржника була складена постанова.

Як вбачається з матеріалів справи дана постанова була внесена до автоматизованої системи 08.08.2019 року, хоча пунктом 3 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження передбачено внесення такої постанови до АСВП в даних обставинах повинно відбуватись/вчинятись не пізніше наступного дня, тобто 07.08.2019 року.

Відтак, суд погоджується в цій частині з аргументами відповідача в частині допущеного порушення позивачем строків в 1 (один) день, внесення в автоматизовану систему виконавчого провадження постанови про опис і арешт майна боржника, яка складена 06.08.2019 року.

Разом з тим, таке порушення на думку суду є не співмірним із застосованим до позивача покаранням, а саме зупинення діяльності останнього протягом 6 (шести) місяців.

Суд вважає за необхідне також зазначити і те, що зі зміст скарги ОСОБА_2 від 18.03.2020 року не містить претензій відносно строків внесення до АСВП постанови про опис і арешт майна боржника, тим більше така постанова і відповідна їй виконавча дія була вчинена за участю і в присутності боржника, що засвідчено особистим підписом скаржника в постанові про отримання майна на відповідальне зберігання.

Відповідно до пункту 19 Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців та згідно статті 34 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. У зв`язку з цим слід дійти висновку, що включення цього питання до переліку питань позапланової перевірки і подальше притягнення приватного виконавця до відповідальності за таке порушення, не узгоджується з наведеними нормами, і є свідченням протиправності дій відповідача, який по своїй суті діяв не у спосіб і не в межах повноважень в цій частині.

7. Відносно порушення частини 3 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та пункту 3 розділу ІІ Порядку формування і ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України у вигляді несвоєчасного повідомлення Міністерства юстиції України про збільшення страхової суми договору про страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 2 та частини 3 статті 23 Закону України № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про: реквізити договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, строк дії договору, відомості про страховика та страхову суму.

У разі зміни відомостей, що згідно з цим Законом підлягають внесенню до Єдиного реєстру приватних виконавців України, приватний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня письмово повідомити про це Міністерство юстиції України.

Зі змісту довідки про результати позапланової перевірки приватного виконавця ОСОБА_1 від 07.05.2020 року та рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 12.06.2020 року видно, що доводи скарги відносно порушення приватним виконавцем вимог щодо розміру страхової суми страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця на момент пред`явлення виконавчих документів у виконавчому провадженні № АСВП 59514612 не були підтверджені і приватний виконавець забезпечив укладення договорів страхування власної цивільної відповідальності на суму, яка перевищувала наявні у нього виконавчі провадження.

Як встановлено судом, беззаперечним є той факт, що позивач дійсно несвоєчасно повідомив Міністерство юстиції України про збільшення ним страхової суми по договору про добровільне страхування цивільної відповідальності. Однак, як встановлено судом дане порушення строку повідомлення Міністерства юстиції України жодним чином не впливало і не вплинуло на права і обов`язки сторін виконавчого провадження, а також не стосувалося виконавчих дій та рішень приватного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження № АСВП 59514612, боржником за яким є скаржник ОСОБА_2 , а отже, не можуть бути покладені в підґрунтя застосування дисциплінарного стягнення за наслідками розгляду цієї скарги.

Іншими словами, при розгляді цього спору суд бере до уваги суть порушення, а не його зміст. В той час, коли право або ж інтерес скаржника по своїй суті не порушено - воно не може ймовірно порушуватись, за обставин коли страхова сума за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця відповідала вимогам законодавства.

8. Вирішуючи даний спір, суд в частині спірних аргументів учасників справи з приводу визначення початкової ціни продажу майна боржника на електронних торгах, на підставі встановленої висновком суб`єкта оціночної діяльності ринкової ціни такого майна, а не відповідно до початкової ціни, яка визначена у резолютивній частині рішення суду про стягнення боргу, вважає з необхідне також зазначити таке.

Використання визначеної у рішенні суду ціни предмета іпотеки здійснюється тільки під час застосування інших ніж продаж предмета іпотеки з прилюдних торгів способів звернення стягнення на предмет іпотеки. Такий висновок відповідає змісту частини 2 статті 39 Закону України "Про іпотеку", якою встановлено, що у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Аналогічно частина 2 статті 43 Закону України "Про іпотеку" передбачає для виконавця альтернативі варіанти визначення початкової ціни предмету іпотеки при його реалізації з прилюдних торгів: або та ціна, яка встановлена рішенням суду (застосовується у випадку відчуження майна в інший ніж через прилюдні торги спосіб), або початкова ціна, визначена за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, але не нижче за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Дані норми вказують на правомірність визначення позивачем початкової ціни продажу майна боржника з прилюдних торгів на підставі проведеної суб`єктом оціночної діяльності оцінки при відсутності згоди про це між сторонами виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до статті 57 Закону №1404 у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Отже, застосування вимог статей 39, 43 Закону України "Про іпотеку" в системному зв`язку з вимогами статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" призводить до очевидного висновку про обов`язок виконавця визначити початкову вартість предмета іпотеки у випадку його продажу на прилюдних торгах на підставі спільно досягнутої протягом 10 днів з дня опису і арешту майна згоди про це між сторонами виконавчого провадження. А у випадку недосягнення такої згоди на підставі висновку суб`єкта оціночної діяльності, зробленого ним за результатами призначеної в межах виконавчого провадження оцінки майна. Сторона виконавчого провадження при цьому, згідно з вимогами статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" не позбавлена можливості вимагати у виконавця проведення такої оцінки, що окрім іншого, свідчить про відсутність її згоди з іншою стороною відносно вартості такого майна.

Аналогічний висновок відносно застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц (Провадження № 14-11цс18), зокрема відповідно до статей 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася, що в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд застосовує до спірних правовідносин.

Натомість абз.2 п. 1 розділу ІІ затвердженого наказом Міністерства юстиції України Порядку реалізації арештованого майна, передбачає, що якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Отже положення, які містяться в абз.2 п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна суперечать нормам права, які містяться у статтях 39, 43 Закону України "Про іпотеку" та ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною 3 статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

9. Вирішуючи даний спір судом не можуть залишитись поза увагою наведені вище факти, де позивач в межах своєї діяльності по своїй суті допустив порушення, яке стосується порушення строку в 1 (один) день внесення постанови до реєстру, а також неповідомлення відповідача про укладену додаткову угоду про збільшення страхової суми, що власне і не заперечується останнім. Разом з тим суд зазначає, що будь-які заходи при прийнятті рішень суб`єктом владних повноважень повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Перевіряючи чи було оскаржуване рішення прийняте пропорційно суд зобов`язаний послідовно вирішити чотири питання: 1) чи було передбачене законом те обмеження (втручання), що заперечується; 2) чи переслідувало воно одну з легітимних цілей, зазначених у Конвенції; 3) чи було воно необхідним у демократичному суспільстві; 4) чи було воно розмірним до тієї правомірної мети, яка переслідувалась.

Принцип пропорційності тісно пов`язаний зі змістовною справедливістю, яка вимагає, зокрема, пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, відповідності цілей законодавця і засобів, що обираються для їх досягнення, встановлення і диференціювання публічно-правового обмежень залежно від конкретних обставин, що обумовлюють їх запровадження (див. рішення Конституційного Суду України у справах про призначення судом більш м`якого покарання та про податкову заставу). Тільки так можна віддати кожному йому належне, тобто досягти справедливості в правовому регулюванні.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України суд повинен перевірити чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, чи прийнято рішення пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіреними судом обставинами встановлено, що оскаржувані рішення прийняті із порушенням принципу пропорційності, а саме, порушення які покладені в основу спірних рішень відносно приватного виконавця не співмірні з наслідками, що застосовані до позивача. Рішення не було розмірним до тієї мети, яка переслідувалась.

У Рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності.

По своїй суті, принцип пропорційності є загальноправовим, який спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу між будь-яким інтересом, як то приватним чи публічним. З наведеного видно, що цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються.

З аналізу встановлених судом обставин видно, що не суттєві порушення, які мали місце в діях позивача і тільки частково стосувались поданої скарги ОСОБА_2 , по своїй суті зводились до незгоди останнього з примусовою реалізацією його майна, а дії/бездіяльність позивача в розглядуваних судом правовідносинах не призвели до неповоротних наслідків.

Відтак, суд вважає, що відповідачі приймаючи спірне рішення не дотримались принципу співмірності між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані це рішення.

10. Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, яке оформлено протоколом № 33 від 12.06.2020 року, щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення, та наказ Міністерства юстиції України № 2198/5 від 25.06.2020 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Тобто суд дійшов до висновку, про відсутність підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на шість місяців.

Слід відмітити і те, що аналогічної позиції дотримувався член Дисциплінарної комісії приватних виконавців Соломко О.В. , який виклав свою окрему думку з приводу прийнятого комісією рішення про застосування дисциплінарного стягнення, в якій зазначив про відсутність підстав для задоволення скарги на дії приватного виконавця та щодо відхилення подання про притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності як такого, що було підготовлено в порушення вимог Конституції та законів України.

11. Крім того суд звертає увагу на те, що положеннями частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вже було зазначено судом вище, боржник у виконавчому провадженні неодноразово звертався до Першотравневого районного суду м. Чернівці зі скаргами на дії позивача під час примусового виконання у відношенні скаржника.

Предметом поданих скарг були наступні, за переконанням боржника, протиправні дії приватного виконавця, зокрема щодо визначення вартості заставленого майна, невиконання ухвали суду про зупинення виконавчих дій по виконавчому провадженню, тощо. За результатами розгляду скарг боржника, ухвалами суду встановлено відповідність дій приватного виконавця вимогам закону.

12. Щодо аргументів відповідача про те, що Дисциплінарна комісія не може бути відповідачем в даній справі, оскільки не є юридичною особою, немає власного рахунку у банках, а її рішення без наказу не несуть будь-яких наслідків, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пунктів 3, 4, 9 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27.11.2017 № 3791/5, така комісія наділена переліком завдань, які за своєю суттю є публічно-владними, а також суб`єктно до такої комісії входять посадові особи з числа Міністерства Юстиції України.

З огляду на викладене, суд не може погодись з аргументами відповідача в цій частині, оскільки Дисциплінарна комісія приватних виконавців під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є колегіальним органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків, а також прийняття рішень про застосування до них дисциплінарного стягнення.

13. Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже в ході розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що в матеріалах справи наведено достатньо доказів, які повністю спростовують позицію відповідача, відтак адміністративний позов слід задовольнити повністю.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Відповідно до пункту 1 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27.11.2017 № 3791/5 Дисциплінарна комісія приватних виконавців утворюється при Міністерстві юстиції України, а тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 1681,60 грн слід стягнути з розпорядника коштів на користь позивача, а саме за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців , Міністерства юстиції України - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати оформлене протоколом № 33 від 12.06.2020 року рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців в частині притягнення приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення його діяльності строком на 6 місяців.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2198/5 від 25.06.2020 року "Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення".

4. Стягнути на користь Приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судові витрати - судовий збір в сумі 1681,60 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач - Дисциплінарна комісія приватних виконавців (вул. Архітектора Городецького, 13, м.Київ,01001)

Міністерство юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м.Київ, 01001, ).

Суддя О.В. Боднарюк