Справа № 524/1994/20
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №524/1994/20
Провадження №2-а/524/151/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Ярового Віктора Миколайовича, третя особа Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просила скасувати постанову серії ЕАК №2311797 від 29.03.2020 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що 29.03.2020 відносно неї була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2311797 за ч.2 ст.122 КУпАП за те що вона, керуючи транспортним засобом, не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті. З постановою вона не згодна та вважає її такою, що підлягає скасуванню. Зазначила, що оскаржувана постанова не містить конкретних відомостей про конкретний напрямок повороту. На місці зупинки їй не було надано відеозапис на якому було б зафіксовано факт порушення нею вимог п9.2 б ПДР України.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА ТА ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Відповідач, інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Яровий В.М., в своєму відзиві на позов зазначив, що 29.03.2020 ним було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2311797 за те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку. Вважає, що постанова є правомірною, ним не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. На його думку, наданий відеозапис підтверджує факт порушення позивачем ПДР України, оскільки на місці зупинки транспортного засобу водій не заперечував факт не виконання вимог п.9.2 б ПДР України.

Представник Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП проти задоволення позову заперечував, про що надав суду пояснення. Звертав увагу на те, що процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення не була порушена поліцейським. На думку представника третьої особи, підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення немає.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

29.03.2020 інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Яровим В.М., була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2311797, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 29.03.2020 о 10:04 в м.Кременчук, вул.Свіштовська, 4, водій керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2 б ПДР України.

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 9.2 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(далі ПДР України) Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

ОЦІНКА СУДУ

Щодо доводів відповідача про те, що позивачем не заперечувався факт порушення вимог п.9.2 б ПДР України.

В постанові від 08 липня 2020 року справа № 177/525/17(2-а/177/23/17)(провадження № К/9901/34580/18) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив наступне: «Водночас Суд відхиляє доводи скаржника про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.»

Тобто, в даній справі відповідач зобов`язаний за будь-яких умов довести правомірність рішення.

Суд відзначає, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем надано суду відеозапис. Суд відзначає. що на вказаному відеозаписі не зафіксовано факт порушення позивачем п. 9.2 б ПДР України.

Крім того, на даному відеозаписі зафіксовано факт непред`явлення відеозапису інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Інших доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що ним не було вчинено порушення ПДР України, відповідачем надано не було.

З огляду на відсутність належних доказів порушення позивачем ПДР України, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Ярового Віктора Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2311797, винесену 29.03.2020 Інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Яровим Віктором Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць