Справа № 300/509/20
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/509/20 пров. № А/857/6066/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

представник позивача: не з`явився

представник відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі № 300/509/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,-

суддя в 1-й інстанції Панікар І.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при призначенні пенсії, в порушення норм пенсійного законодавства, протиправно, не зараховано до страхового стажу позивачу періоди роботи: листопад, грудень 1994 року; січень, лютий, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 1995 року та за період з січня 1996 року по травень 1997 року в ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес», що призвело до заниження пенсійних виплат. Внаслідок чого, просить суд визнати такі дії відповідача протиправними та зобов`язати ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити йому перерахунок та виплату пенсії по віку з врахуванням страхового стажу (трудового стажу) за періоди: листопад, грудень 1994 року; січень, лютий, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 1995 року та за період з січня 1996 року по травень 1997 року в ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес», починаючи з 18.08.2014 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи листопад, грудень 1994 року; січень, лютий, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 1995 року та за період з січня 1996 року по травень 1997 року в ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес». Зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів роботи листопад, грудень 1994 року; січень, лютий, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 1995 року та за період з січня 1996 року по травень 1997 року в ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес», починаючи з 18.08.2014 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 18.08.2014 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

09.08.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про надання інформації стосовно нарахування йому пенсії.

Відповідач листом № 27 від 12.08.2019 року повідомив позивача про те, що при призначенні пенсії, розмір якої був визначений з урахуванням середньої заробітної плати за 2013 рік 2 700,98 грн. та індивідуального коефіцієнта заробітної плати 1,99471 при фактичному страховому стажі 21 рік 11 місяців 06 днів та коефіцієнті страхового стажу 0,29588 (з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35) і становив 1594,10 грн.. Зазначив, що до стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків. Період роботи в ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес» врахований згідно довідки № 141 від 18.11.2014 року про нарахування та сплату страхових внесків, виданої відділом надходження, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи УПФУ в м. Болехові, в якій зазначено, що страхові внески нараховувались та сплачувались за періоди: вересень, жовтень 1994 року, березень, квітень, травень 1995 року, а за 1996-1997 роки страхові внески не нараховані. Відповідно, до страхового стажу позивачу було зараховано період роботи за який підприємством нараховувались та сплачувались страхові внески, тобто, вересень, жовтень 1994 року, березень, квітень, травень 1995 року (а.с.14-15).

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу період роботи листопад, грудень 1994 року; січень, лютий, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 1995 року та за період з січня 1996 року по травень 1997 року в ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес», ОСОБА_1 звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідач в обґрунтування правомірності неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: листопад, грудень 1994 року; січень, лютий, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 1995 року та за період з січня 1996 року по травень 1997 року в ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес» вказує на підставу такого неврахування відсутність сплати роботодавцем страхових внесків за вказаний період.

Проте, суд прийшов до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу роботи позивача вищезазначений період, оскільки несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати права особи на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у виді заробітної плати покладені на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Відтак, фактично внаслідок невиконання ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес» обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність несвоєчасної сплати підприємством страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року (справа № 208/6680/16-а(2а/208/245/16)) та від 24 травня 2018 року (справа № 490/12392/16-а).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що неперерахування ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес» за позивача страхових внесків не є підставою для не включення відповідного періоду роботи до стажу, що дає право на трудову пенсію, оскільки відповідно до ст. 62 Закону № 1058-ІV основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка працівника.

Як було встановлено судом першої інстанції, що із записів трудової книжки ОСОБА_1 , підтверджується те, що позивач 07.09.1994 року прийнятий на роботу ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес» на посаду представника фірми, звідки 13.05.1997 року був звільнений.

Трудова книжка позивача містить усі необхідні записи та підтверджує роботу позивача у оскаржені періоди. Тобто, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться всі відповідні записи про спірний період роботи із відомостями, які відповідають вимогам законодавства. Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача відповідачем суду не надано, а тому останні безпідставно не взяті до уваги відповідачем при призначення пенсії.

Відтак встановлено, що позивач у спірні періоди згідно записів трудової книжки здійснював свою трудову діяльність в ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес».

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу роботи позивача період його роботи в ПП «Рута Трейд Ентерпрайзес» за листопад, грудень 1994 року; січень, лютий, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 1995 року та за період з січня 1996 року по травень 1997 року.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2020 року у справі № 300/509/20 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 13 серпня 2020 року.