Справа № 540/543/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/543/20
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В..

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Херсонській області) про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати дії відповідача по витребуванню довідки за формою № 122 для призначення пільгової пенсії - протиправними;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачеві зі зменшенням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС без надання довідки № 122.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що листом ГУ ПФУ у Херсонській області №674/Б-99-1 від 09.10.2019 року позивачу відмовлено в одержанні пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, з посиланням на ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо надання довідки, затвердженої постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року. Позивач вважає такі дії неправомірними, оскільки довідкою військової частини, у складі якої позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, засвідчено його особливий статус учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року позов задоволено.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по витребуванню у ОСОБА_1 довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122 для призначення пільгової пенсії - протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22.09.2014 року та вчинити дії по виплаті нарахованих сум.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та залишити позов без розгляду та закрити провадження у справі. Апеляційна скарга мотивована тим, що первинно ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Фонду із заявою 22 вересня 2014 року за призначенням пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі зменшенням пенсійного віку як ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. Оскільки ОСОБА_2 у встановлений строк не було надано додаткових документів по встановленню та підтвердженню періоду роботи в зоні відчуження для призначення пенсії, комісією із спірних питань при призначені пенсій управлінням Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі (на сьогоднішній день Головне управління Фонду) протоколом № 5 від 22.12.2014 р.(наявна в матеріалах справи) гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі зменшенням пенсійного віку як ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. На сьогоднішній день рішення про відмову в призначені пенсії оформлене протоколом № 5 від 22.12.2014р., є чинним. Крім того, апелянт зазначив, що позивач вже звертався до Великолександрівського районного суду Херсонської області (справа № 650/1326/15-а) з позовною заявою в якій просив: визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та скасувати рішення оформлене протоколом № 5 від 22.12.2014 року; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівсько в районі Херсонської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 22.09.2014 року. Ухвалою Великолександрівського районного суду Херсонської області від 02.02.2016 № 650/1326/15-а позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Дане рішення набрало чинності. Суд при прийнятті рішення не звернув уваги на пропуск позивачем 6-ти місячного строку.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що в перший раз позивач звернувся до відповідача 22.04.2014 року із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зі зменшенням пенсійного віку як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році.

Комісією з призначення (перерахунків) пенсій УПФУ в Великоолександрівському районі позивачу відмовлено в призначенні пенсії зі зменшення пенсійного віку на підставі протоколу №5 від 22.12.2014 року.

Позивач не оскаржує протокол №5 від 22.12.2014 року, а зазначає, що вдруге 26.03.2018 року звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області з заявою та доданими до неї документами для призначення пенсії згідно ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

09.10.2019 року відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком з причини відсутності у нього первинних документів, які підтверджують роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а саме: довідки № 122 затвердженої Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року.

Вважаючи, що така відмова порушила право позивача на оформлення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що обставини справи та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Великолександрівського районного суду Херсонської області від 02.02.2016 № 650/1326/15-а позов ОСОБА_1 про скасування рішення Управляння Пенсійного фонду України в Великолександрівському районі Херсонської області оформлене протоколом № 5 від 22.12.2014р. про відмову в призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22.09.2014 року та зобов`язання призначити таку пенсію залишено без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Ухвала набрала чинності згідно Ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2016 року.

Частиною першою статті 5 КАС визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом частини першої статті 122 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС).

Так, згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року, суд дійшов висновку про те, що предметом позову у даній справі є відмова відповідача від 09.10.2019 року, викладена в листі № 674/Б-99-1.

Однак, колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, та погоджується з доводами апелянта стосовно того, що лист Головного управління Фонду від 09.10.2019 № 674/Б-99-1, на який посилається позивач, є лише відповіддю на його звернення від 09.10.2019 року 674/Б-99-7 без будь-яких додаткових документів, та несе в собі виключно інформаційний характер та констатацію факту вже прийнятого в 2014 році рішення про відмову в призначені пенсії, яке є чинним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що предметом позову у справі № 650/1326/15-а та в даній справі є одні й ті самі правовідносини.

Тобто, про порушення свого права, позивач дізнався ще у грудні 2014 року.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. (ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України)

Слід зазначити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в т.ч. можливість вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглянувши даний позов по суті, не залишивши його без розгляду після встановлення, що причини пропуску строку позивачем є неповажними, порушив норми процесуального права, що свідчить про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду та відсутності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду. Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 243, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13 серпня 2020 р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.