Справа № 160/9291/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 серпня 2020 року Справа №160/9291/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., перевіривши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «Райводоканал» Новомосковського району до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 року Комунальне підприємство «Райводоканал» Новомосковського району звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу №Ю-257-13У від 12.09.2019 року про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 94 762,23 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу №Ю-257-13У від 12.10.2018 року про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 429 032,40 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу №Ю-257-13 від 14.02.2020 року про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 3 446 164,53 грн.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суддя дійшов висновку про те, що зазначений позов необхідно залишити без руху на підставі ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Також, пунктом 5 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Після закінчення цього часу особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але до такого позову застосовуються положення статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Отже, до спірних правовідносин застосовується десятиденний строк встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Частиною 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За змістом ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що у разі пропущення строку для звернення до суду, позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. При цьому, необхідною рисою таких підстав повинна бути саме поважність причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 12.09.2019 року, від 12.10.2018 року та від 14.02.2020 року лише 10.08.2020 року, тобто з пропуском 10-денного строку встановленого Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Разом з тим, позивач вказав, що про прийняття оскаржуваних вимог дізнався в квітні та березні 2020 року після отримання постанови про арешт коштів боржника, у зв`язку з чим у позовній заяві позивач просить суд поновити строк на звернення із даним позовом.

При цьому, жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження спірних вимог позивачем надано не було, а саме: не зазначено конкретної дати, з якої саме позивачу стало відомо про порушення його прав та не надано відповідних доказів.

Крім того, відповідно до ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, у позовній заяві Комунальне підприємство «Райводоканал» Новомосковського району просить відстрочити йому сплату судового збору за подання цього позову до винесення рішення, посилаючись на те, що на момент подання позову позивач позбавлений можливості сплатити судовий збір, у зв`язку з арештом рахунків, але передбачає таку можливість в подальшому.

Розглянувши заяву позивача про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає, що наразі неможливо його розглянути з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

У контексті відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору слід зазначити, що майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити його та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Враховуючи, що відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

У своїй заяві позивач посилається на постанову про арешт коштів боржника від 11.10.2019 року, якою накладено арешт на кошти в межах суми 17 276 299.20 грн.

Проте суд зазначає, що постанова про арешт коштів боржника не може бути розцінена як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища, оскільки вказаний доказ не відображає майнове становище позивача станом на дату подання позовної заяви.

При цьому, достатнім підтвердженням фінансового стану заявника буде інформація щодо розміру річного доходу за весь попередній календарний рік органів податкової служби.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позивачем недостатньо обґрунтовано клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки не надано достатньо доказів на підтвердження обставин, викладених у ньому.

З огляду на вказане, позивачу необхідно надати актуальні станом на дату подання позову відомості, або надати документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку.

Отже, адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду для вирішення клопотання про поновлення строку звернення із позовом та доказів на підтвердження майнового стану для вирішення заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Райводоканал» Новомосковського району до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду для вирішення клопотання про поновлення строку звернення із позовом та доказів на підтвердження майнового стану для вирішення заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець