Справа № 580/717/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року справа № 580/717/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Мельникової О.М.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

представника відповідача - Котуха М.В. (згідно з довіреністю),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №81 о/с від 28.01.2020;

- поновити ОСОБА_1 на службі на посаді інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції з 29.01.2020;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рапорт про звільнення зі служби в поліції був написаний позивачем під тиском керівництва управління патрульної поліції в Черкаській області ДПП, яке наполягало на ініціюванні штучного службового розслідування за надуманими фактами, з метою звільнення позивача зі служби в поліції в порядку дисциплінарного стягнення. Позивач зазначає, що звільнення, вчинене під тиском керівництва, не може вважатись таким, що вчинене за власним бажанням, тому просила задовольнити позов.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 02.06.2020 здійснено перехід із спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

23.03.2020 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову з тих підстав, що позивачем не надано доказів того, що рапорт про звільнення написаний позивачем під тиском керівництва. Так, 24.01.2020 позивач особисто написала та направила до відповідача засобами поштового зв`язку рапорт про звільнення зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 29.01.2020 у зв`язку з необхідністю догляду за сином - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним чотирнадцятирічного віку. Наказом відповідача № 81о/с від 28.01.2020 позивача звільнено зі служби в поліції з 29.01.2020 відповідно до п. 7 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) на підставі її рапорту.

02.04.2020 позивач подала відповідь на відзив з аналогічними позовній заяви доводами.

Вивчивши доводи позивача та представника відповідача, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 24.03.2016 №56 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора управління патрульної поліції в м.Черкаси як територіального (відокремленого) структурного підрозділу ДПП.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.03.2016 №56 о/с ОСОБА_1 з 29.01.2020 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію».

Підставою для прийняття наказу про звільнення став рапорт позивача від 24.01.2020 про звільнення зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням з 29.01.2020 у зв`язку з необхідністю догляду за сином - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним чотирнадцятирічного віку.

Надаючи оцінку вказаним обставинам з точки зору дотримання законодавчих підстав та встановленої процедури звільнення поліцейських з посади, суд врахував таке.

Спірні відносини регулюються Законом України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) та іншими нормативно-правовими актами.

Так, частиною першою ст.3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно із ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з приписами статті 58 Закону №580-VIII призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

На підставі ч. 2 ст.56 Закону №580-VIII службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Підстави звільнення зі служби в поліції врегульовані ст.77 Закону №580-VIII. Зокрема, відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч. 2 ст. 77 Закону №580-VIII).

Чистинами 3-5 Закону №580-VIII встановлено, що рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до вимог ст. 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції є її рапорт від 24.01.2020 про звільнення за власним бажанням з 29.01.2020.

Так, з матеріалів справи суд встановив, що 24.01.2020 позивач особисто написала та направила до відповідача засобами поштового зв`язку рапорт про звільнення зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 29.01.2020 у зв`язку з необхідністю догляду за сином - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним чотирнадцятирічного віку та копію свідоцтва про народження дитини.

Вказаний рапорт позивача був отриманий відповідачем 27.01.2020 та зареєстрований за вх. № 1052/41/24-2020. Наказом відповідача № 81о/с від 28.01.2020 позивача звільнено зі служби в поліції з 29.01.2020 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) на підставі рапорту.

03.02.2020 позивач направила відповідачу заяву від 31.01.2020 про скасування наказу № 81 о/с від 28.01.2020 та поновлення її на службі в поліції, у відповідь на яку, листом від 06.03.2020 позивача повідомлено про відсутність підстав для її поновлення на службі в поліції.

Твердження позивача, що підтвердженням психологічного тиску на неї з боку посадових осіб УПП в Черкаській області є факт проведення стосовно неї службового розслідування, призначеного наказом відповідача № 2246 від 28.11.2019 суд розцінює критично, оскільки вказаний наказ позивачем не оскаржувався ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Крім того, рапорт про звільнення позивача зі служби складений та направлений нею засобами поштового зв`язку. Оскільки вказані дії позивач вчиняла без участі керівного складу УПП в Черкаській області, її твердження про наявність психологічного тиску не доведені.

Посилання позивача, в обґрунтування позовних вимог, на наявність кримінальних проваджень зареєстрованих у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за заявами позивача від 29.03.2019 та 19.04.2019 стосовно посадових осіб УПП в Черкаській області, суд розцінює критично, оскільки наявні в матеріалах справи витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001678, а також ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.04.2019 справа № 712/5648/19 та ухвала Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2019 справа № 757/19935/19-к (а.с.36-39) лише підтверджують факт звернення позивача до правоохоронних органів з відповідними заявами та рішення судів щодо зобов`язання останніх внести відповідні відомості до ЄРДР за заявами позивача.

Натомість, відповідно до вимог ст. 87 КАС України тільки вирок суду в кримінальному провадженні, який набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідних вироків суду учасниками справи до суду не надано. Під час розгляду справи сторони повідомили суд про відсутність таких вироків суду.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу відповідача №81 о/с від 28.01.2020, окрім психологічного тиску відповідача, посилається на бездіяльність відповідача щодо призначення її на посаду начальника сектору правового забезпечення УПП в Черкаській області, а також на бездіяльність відповідача щодо її звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я, що в свою чергу не приймається судом в якості доказів, оскільки предметом даної справи є саме спірний наказ про звільнення позивача зі служби в поліції за власним бажанням, а не інші рішення, дії та бездіяльність відповідача.

Таким чином, не доведено жодними належними доказами твердження позивача, що рапорт про звільнення написаний нею під психологічним тиском з боку посадових осіб УПП в Черкаській області.

Частинами 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд акцентує, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Врахувавши встановлені обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що під час звільнення позивача відповідач діяв у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством, а викладені у позовній заяві доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Департамент патрульної поліції (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3, ).

Рішення складене у повному обсязі 14.08.2020.

Суддя О.А. Рідзель