Справа № 640/6202/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року місто Київ №640/6202/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Неклесі І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиНаціональної академії аграрних наук України, Конкурсної комісії для проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова", Національний науковий центр "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова", Державне підприємство "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова", ОСОБА_2
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
за участі:

представника позивача - Барський А.О.,

представника відповідача-1 - Сошенко Ю.Д.,

представника відповідача-2 - не з`явився,

представника третьої особи-1 - не з`явився,

представника третьої особи-2 - Майор І.В.,

представника третьої особи-3 - не з`явився.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні10.08.2020 проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної академії аграрних наук України, Конкурсної комісії для проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова", треті особи - Національний науковий центр "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова", Державне підприємство "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова", ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсної Комісії Національної академії аграрних наук України, оформлене 27.11.2019 Протоколом №3 засідання Конкурсної Комісії на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство імені О.В. Суворова» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова»;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Національної академії аграрних наук України від 03.12.2019 № 410-к «Про призначення ОСОБА_2 ».

Обгрунтовуючи зміст своїх позовних вимог, позивач зазначив про те, що оскаржуване рішення Конкурсної Комісії Національної академії аграрних наук України, оформлене 27.11.2019 Протоколом №3 засідання Конкурсної Комісії на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство імені О.В. Суворова» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова», на його думку, прийняте з грубим порушенням норм діючого законодавства. Зокрема, Національна академія аграрних наук України не утворила постійно діючу Комісію для проведення конкурсних відборів, а створила окрему комісію для проведення конкурсного відбору на посаду директора ДП "ДГ ім. О. В. Суворова". Така комісія не є постійно діючою, що протирічить нормам чинного законодавства. Крім того, всупереч "Порядку про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки", затверженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 №77, президентом Національної академії аграрних наук України було замінено склад конкурсної комісії, що свідчить про порушення порядку проведення конкурсного відбору. Також позивач зауважив, що за наслідками проведення конкурсного відбору, в якому переможцем було визнано ОСОБА_2 , конкурсна комісія не надала позивачеві обгрунтованого рішення щодо відхилення кандидатури позивача на займану посаду. Оскільки Наказ Національної академії аграрних наук України від 03.12.2019 № 410-к «Про призначення ОСОБА_2 » прийнято на підставі Протоколу №3 засідання Конкурсної Комісії, він також є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2020 адміністративну справу №640/6202/20 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 02.04.2020 від третьої особи Державного підприємства «Дослідне господарство імені О.В. Суворова» Національного наукового центру «Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова» надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких представник зазначив про те, що відповідач-1, при прийнятті Наказу від 03.12.2019 № 410-к наділений правом необмежено розсуду щодо визначення статусу комісії, яка проводить конкурс. Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення, комісія діяла в межах норм чинного законодавства, а тому доводи позивача про порушення його прав та інтересів не відповідають дійсності.

Від відповідача-1 03.04.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, представник відповідача-1 заперечує проти позову, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки жоден із Порядків не встановлює умов, за яких повинна утворюватись постійно діюча комісія або комісія для конкурсного відбору керівника окремого підприємства, а твердження позича про те, що відповідач-1 був зобов`язаний утворити саме постійно діючу комісію для проведення конкурсного відбору є суб`єктивним та помилковим, яке не грунтується на нормах права. Також представник зазначив про те, що ні рішення конкурсної комісії, оформленого протоколом №3 від 27.11.2019, ні наказ НААН України від 03.12.2019 № 410-к не створюють, не змінюють та не припиняють для позивача існуючих прав або обов`язків. Вказані документи не носять для позивача обов`язкового владно-управлінського впливу, що характеризується можливим примусом до виконання, а тому не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2020 у справі №640/6202/20, враховуючи надходження клопотання від відповідача-1, суд дійшов висновку про розгляд справи №640/6202/20 у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін та про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 .

До суду 05.05.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив про те, що доводи відповідача-1, викладені у відзиві не відповідають дійсності, оскільки вони спростовуються нормами чинного законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Від третьої особи-3 ( ОСОБА_2 ) 25.06.2020 до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив про те, що доводи позивача, які викладені в тексті позовної заяви, не заслуговують на увагу та не є предметом з`ясування у межах заявлених позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2020 в задоволенні клопотань представників Національної академії аграрних наук України та Кастрова Сергія Семеновича про закриття провадження у справі №640/6202/20 відмовлено.

Також ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2020 взадоволенні клопотання представника відповідача-1 про залишення позовної заяви у справі №640/6202/20 без руху відмовлено.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та письмові пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Національної академії аграрних наук України від 31.10.2019 №369-к прийнято рішення "Про проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інституту виноградорства і виноробства ім. В.Є. Таїрова".

На офіційному веб-сайті Національної академії аграрних наук України 01.11.2019 оприлюднено оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В. Суворова".

Додатком №1 до Наказу Національної академії аграрних наук України від 31.10.2019 №369-к, затверджено склад конкурсної комісії.

Відповідно до Протоколу засідання Конкурсної комісії від 27.11.2019 №2, для участі в конкурсі документи подали сім кандидатів, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . До участі в конкурсі допущено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Рішенням Конкурсної комісії від 27.11.2019 (витяг з протоколу від 27.11.2019 №3) вирішено вважати переможцем конкурсу на посаду директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В. Суворова " Національного наукового центру "Інституту виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова" ОСОБА_2 та рекомендувати Президенту НААН призначити на посаду ОСОБА_2 на посаду директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова".

Наказом від 03.12.2019 №410-К на посаду директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова" з 03.12.2019 призначено на посаду ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Конкурсної комісії від 27.11.2019 (витяг з протоколу від 27.11.2019 №3) та Наказом від 03.12.2019 №410-К, вважаючи їх незаконними та необгрунтованими, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з Наказу від 31.10.2019 №369-К, конкурс на заміщення вакантної посади директора Державного підприємство "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова" було проведено у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09. 2008 №777 «Порядок проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки» від 03.09.2008 (далі за тестом - Порядок №777), Статуту Національної академії аграрних наук України та Постанови Президії Національної академії аграрних наук України "Про затвердження Порядку проведення конкурсного відбору керівників державних підприємств, установ та організацій мережі Національної академії аграрних наук України" від 23.04.2019.

Відповідно до пункту 1 Порядку №777 цей Порядок визначає процедуру конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки (далі - підприємства) у разі прийняття міністерством, Фондом державного майна, іншим органом, що здійснює управління об`єктами державної власності, державним господарським об`єднанням, державною холдинговою компанією, іншою державною господарською організацією рішення про необхідність проведення такого відбору, а також процедуру конкурсного відбору керівника підприємства, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави і вартість активів якого за даними останньої фінансової звітності або річний розмір чистого доходу якого перевищує 200 млн. гривень, та керівника особливо важливого для економіки підприємства (підприємства, вартість активів якого за даними останньої фінансової звітності перевищує 2 млрд. гривень або річний розмір чистого доходу якого перевищує 1,5 млрд. гривень).

Згідно з пунктом 2 Порядку №777 підставою для оголошення конкурсного відбору керівника підприємства (далі - конкурсний відбір) є рішення (наказ) міністерства, Фонду державного майна або іншого органу, який виконує функцію з управління підприємством, державним господарським об`єднанням, державною холдинговою компанією, іншою державною господарською організацією, для підприємств, функції з управління якими виконує Кабінет Міністрів України, - рішення Кабінету Міністрів України (далі - суб`єкт управління), із зазначенням строку приймання заяв і проведення конкурсного відбору (крім керівників особливо важливих для економіки підприємств), яке для підприємства, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави і вартість активів якого за даними останньої фінансової звітності або річний розмір чистого доходу якого перевищує 200 млн. гривень, приймається не пізніше ніж через 20 днів після відкриття вакансії керівника підприємства.

Як зазначає позивач, всупереч нормам законодавства, Національна академія аграрних наук України не утворила постійно діючу комісію для проведення конкурсного відбору, а створила окрему комісію для проведення конкурсного відбору на посаду директора Державного підприємство "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова".

Суд не погоджується з думкою позивача щодо необхідності утворення виключно тимчасової комісії відповідачем для проведення зазначеного конкурсу з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3 Порядку №777 для проведення конкурсного відбору керівників підприємств, крім керівників особливо важливих для економіки підприємств, суб`єкт управління утворює постійно діючу комісію або комісії для конкурсного відбору керівників окремих підприємств (далі - комісія).

Склад комісії затверджується відповідним актом суб`єкта управління.

Суб`єкт управління у разі прийняття рішення про залучення професійних консультантів з добору персоналу для проведення конкурсного відбору керівників підприємств на платній основі визначає джерела їх фінансування. У разі коли суб`єкт управління визначить, що оплата послуг професійних консультантів здійснюється за рахунок коштів підприємства, він рекомендує підприємству здійснити оплату таких послуг.

Так, відповідно до пункту 2 Наказу від 31.10.2019 №369-к створено конкурсну комісію для проведення конкурсу на посаду директора Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова", у складі згідно з додатком №1.

Тобто, суд звертає увагу, що в даному випадку відповідачеві надано право вибору при створенні комісії для проведення конкурсу на заміщення керівної посади підпримства шляхом створення постійно діючої комісії або комісії для конкурсного відбору керівників окремих підприємств.

В даному випадку, Національною академією аграрних наук України при проведенні конкурсу на заміщення посади директора Державного підприємство "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова" було утворено комісію для конкурсного відбору окремого підприємства, що відповідає вимогам пункту 3 Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2008 №777, а тому доводи позивача в цій частині є необгрунтованими.

Не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що при формуванні складу комісії для конкурсного відбору, до її складу було включено Шкуратова О.І. - начальника маркетингу, інновацій та розвитку експериментальної бази, при тому, що Апарат Перезидії Національної академії аграрних наук України не містить відділу маркетингу, інновацій та розвитку експериментальної бази, начальника якого було включено до складу Конкурсної комісії.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Національної академії аграрних наук України від 31.10.2019 №369-к з урахуванням Наказу від 14.11.2019 №390-к утворено комісію у складі 10 осіб, а саме: Никитюк O.A. - заступник президента з питань наукового розвитку експериментальної бази НААН - голова комісії; Ничкалюк В.Г. - начальник відділу економічного аналізу і прогнозування розвитку експериментальної бази; Шкуратов О.І. - начальник відділу маркетингу, інновацій та розвитку експериментальної бази - заступник начальника управління наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку експериментальної бази НААН - заступник голови комісії; Баркар С.Г. - заступник директора з виробництва Національного наукового центру «Інституту виноградарства і виноробства ім. В.Є.Таїрова»; Лузан О.Ю. - начальник управління наукового забезпечення інноваційно - інвестиційного розвитку експериментальної бази НААН - заступник голови комісії; Шевцова O.JI. - начальник відділу наукових кадрів та аспірантури апарату Президії НААН, секретар комісії; Пастушенко П.Г. - заступник директора з розвитку експериментальної бази Національного наукового центру «Інституту виноградарства і виноробства ім. В.Є.Таїрова»; Мазур Н.В. - фахівець з кадрів Національного наукового центру «Інституту виноградарства і виноробства ім. В.Є.Таїрова» - консультант з відбору персоналу; Демчук В.О. - науковий співробітник відділу науково - інноваційного впровадження, апарату президії НААН; Столяр О.П. - начальник відділу правового забезпечення апарату Президії НААН.

Відповідно до пункту 59 Статуту Національної академії аграрних наук України Президія в установленому порядку затверджує структуру свого апарату, розмір посадових окладів для працівників апарату президії, наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у віданні Національної академії аграрних наук, відповідно до актів Кабінету Міністрів України з цього питання, здійснює соціальний захист працівників Національної академії аграрних наук.

Відповідно до пункту 60 Статуту Національної академії аграрних наук України Президія Національної академії аграрних наук України має постійно діючий апарат, що забезпечує підготовку та виконання рішень загальних зборів, Президії і президента Національної академії аграрних наук України, здійснює науково-організаційне, експертноаналітичне, правове, інформаційне та матеріально-технічне забезпечення діяльності.

Як зазначив представник відповідача-1, структура та штатна чисельність підрозділів апарату Президії Національної академії аграрних наук України затверджена Постановою №03/03 Президії НААН України від 13.03.2019.

Згідно з розділом X вказаної Постанови встановлено, що у складі управління наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку експериментальної бази передбачено відділ маркетингу, інновацій та розвитку експериментальної бази. Відповідно до затвердженої Постанови, керівництво вказаним відділом здійснює начальник відділу - заступник начальника управління.

Згідно з наказом Національної академії аграрних наук України від 31.10.2019 №369-к у редакції зі змінами відповідно до наказу Національної академії аграрних наук України № 390-к від 14.11.2019 до складу конкурсної комісії включений Шкуратов О.І. начальник відділу маркетингу, інновацій та розвитку експериментальної бази - заступник начальника управління наукового забезпечення інноваційно-інвестиційного розвитку експериментальної бази Національної академії аграрних наук.

В свою чергу, представник відповідача-1 наголосив, що безпідставними є посилання позивача на існування конфлікту інтересів внаслідок того, що начальник відділу маркетингу, інновацій та розвитку експериментальної бази Шкуратов О.І. перебуває у підпорядкуванні Лузана О.Ю. - начальника управління наукового забезпечення інноваційно - інвестиційного розвитку експериментальної бази Національної академії аграрних наук.

Крім того, представник відповідача звернув увагу на тому, що чинні нормативні документи не встановлюють вимог до формування складу членів конкурсної комісії з урахуванням їх трудової чи службової підпорядкованості. Вимоги щодо обов`язку суб`єкта при утворенні конкурсної комісії враховувати можливий конфлікт інтересів законодавством не встановлені. Закон України «Про запобігання корупції» не встановлює вимог та обмежень до діяльності конкурсної комісії для проведення конкурсного відбору керівника підприємства.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 №1700-VII особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, (особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Суд звертає увагу, що матеріалами справи не підтверджені доводи позивача про наявність конфлікту інтересів між Шкуратовим О.І. та Лузаном О.Ю. , як і не підтвержено те, що вони є близькими особами у розуміні Закону №1700-VII.

Щодо тверджень позивача про заміну складу конкурсної комісії та маніпулювання результатами проведення конкурсу, суд зазначає таке.

Як вбачається з матерілів справи, склад конкурсної комісії утворений Наказом від 31.10.2019 №369-К у складі 9 осіб.

Як вже зазначалось, пунктом 3 Порядку №777 визначено, що склад комісії затверджується відповідним актом суб`єкта управління.

Наказом Національної академії аграрних науквід 14.11.2019 №390-к у зв`язку з призначенням Никитюка О.А. заступником президента з питань наукового розвитку експериментальної бази, вказану особу було включено до складу конкурсної комісії.

Тобто, Никитюка О.А. було призначено головуючим конкурсної комісії, та фактично склад конкурсної комісії було збільшено, що в свою чергу не заборонено Порядком №777.

Пунктом 5 Порядку №777 визначено, що засідання комісії є правомочним у разі участі в ньому не менш як двох третин її складу.

З витягу з протоколу №2 засідання Конкурсної Комісії на посаду директора Дежравного підприємства "Дослідне господарство імені О.В. Суворова" Національного наукового центру "Інститут виноградства і виноробства імені В.Є. Таїрова" вбачається, що в проведенні конкурсу була задіяна комісія у складі 9 осіб, що відповідає вимогам, визначених в пункті 5 Порядку №777.

Крім того, суд зазначає, що Наказ від 31.10.2019 №369-к та Наказ від 14.11.2019 №390-к, якими затверджено склад конкурсної комісії, позивачем не оскаржуються, а тому суд не може надавати оцінку правомірності прийнятих наказів в межах даної адміністративної справи.

Твердження позивача про те, що від участі у роботі конкурсної комісії було усунуто трудовий колектив позивача та стало порушенням процедури проведення конкурсу не відповідає дійсності, оскільки вказане питання врегульовано пунктом 3 Порядку №777.

Так, вказаний Порядок визначає, що до складу конкурсної комісії можуть бути залучені представники наукової установи, в підпорядкуванні якої перебуває підприємство, та профспілкової організації державного підприємства, або у разі відсутності профспілки - представник, делегований зборами трудового колективу державного підприємства, у випадку подання пропозицій до складу комісії від наукової установи та державного підприємства.

Тобто, залучення вказаних осіб, в тому числі представників трудового колективу, до складу конкурсної комісії не є обов`язковим та поставлено у залежність від наявності поданих пропозицій.

Відповідно до протоколу конкурсної комісії № 2 від 27.11.2019 для участі у конкурсі на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство імені О.В.Суворова » подали документи 7 претендентів: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно з рішенням конкурсної комісії (протокол №2 від 27.11.2019) до конкурсного відбору допущено 3 претенденти: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Як зазначив позивач, ОСОБА_5 під час виступу оголосила заяву про зняття своєї кандидатури, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не є незнайомими особами, які взяли участь в даному конкурсі, оскільки вони входили до складу комісії з ліквідації державного підприємства "Кілійське агроторгове підприємство". Крім того, ОСОБА_5 , як головний бухгалтер підприємства знаходилась у прямому підпорядкуванні її керівника - виконуючого обов`язки директора ОСОБА_2 .

Представник відповідача-1, в свою чергу, зауважив, що допущена до участі у конкурсному відборі ОСОБА_5 на власний розсуд розпорядилася своїм правом та зняла свою кандидатуру з участі у конкурсі. Зняття претендентом ОСОБА_5 своєї кандидатури жодним чином не порушило права позивача та не змінило ні для позивача ОСОБА_1 , ні для іншого претендента ОСОБА_2 порядок або умови конкурсного відбору.

Суд також зазначає, що Порядком №777 не визначено скасування проведення конкурсу у випадку зняття свої кандидатури учасником конкурсу.

Крім того, суд погоджується з доводами відповдача-1 з приводу того, що зняття претендентом ОСОБА_5 своєї кандидатури жодним чином не порушило права та інтереси позивача.

Позивач також вказує, що відповідно до пункту 36 Порядку №777 у разі відсутності претендентів на участь у відборі або у разі подання для участі у відборі пропозицій менше, ніж від трьох учасників, приймається рішення про повторне проведення відбору.

Відповідно до пункту 36 Порядку №777, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності претендентів на участь у відборі або у разі подання для участі у відборі пропозицій менше, ніж від трьох учасників, або визнання комітетом з призначення пропозицій такими, що не відповідають вимогам пункту 18 цього Порядку, - приймається рішення про повторне проведення відбору.

Тобто, з аналізу зазначено можна зробити висновок, що рішення про повторне проведення відбору може прийматися у разі подання для участі у відборі пропозицій менше ніж від трьох учасників.

Однак суд звертає увагу, що для участі в конкурсі заяву з документами подали сім претендентів, що не узгоджується з приписами пункту 36 Порядку №777, а тому, на думку суду, підстав у повторному проведенні відбору з урахуванням зазначених обставин, у відповідача-1 не було.

Крім того, представник відповідача-1 наголосив на тому, що пункти 21-40 Порядку №777 регламентують порядок проведення відбору та укладення контракту з керівниками особливо важливих для економіки підприємств, до яких не відноситься Державне підприємство «Дослідне господарство імені О.В. Суворова» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є.Таїрова», тому, зазначені норми не поширюються на конкретні правовідносини, зокрема на проведення конкурсу ДП «ДГ ім. О.В. Суворова».

Позивач вказує на те, що рішення Конкурсної Комісії Національної академії аграрних наук України, оформлене 27.11.2019 Протоколом №3 засідання Конкурсної Комісії на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство імені О.В. Суворова» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова» невмотивоване та не містить зазначення причин обрання конкретного кандидата, а також звертає увагу на обов`язку суб`єкта владних повноважень дотримуватися принципу обґрунтованості прийнятих рішень.

Так, результати конкурсного відбору оформлено протоколом №3 від 27.11.2019, згідно з яким за результатами заслуховування пропозицій учасників конкурсу, усного опитування, шляхом голосування переможцем конкурсу визнано ОСОБА_2 .

Пунктом 19 Порядку №777, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що комісія розглядає на закритому засіданні документи та конкурсні пропозиції, подані учасниками конкурсного відбору та враховує відповідність учасників встановленим вимогам. За рішенням комісії на її засіданні під час заслуховування учасників конкурсного відбору, можуть бути присутніми представники засобів масової інформації та громадськості за умови згоди всіх учасників конкурсного відбору.

Переможцем конкурсного відбору визнається учасник, пропозиція якого визнана комісією найкращою. Комісія має право прийняти вмотивоване рішення про відхилення всіх пропозицій учасників та про повторне проведення конкурсного відбору. У разі подання пропозиції лише від одного учасника конкурс не проводиться, при цьому оголошується повторне проведення конкурсного відбору.

Таким чином, для визначення переможця конкурсу достатньо результатів голосування членів правомочної конкурсної комісії.

Отже, суд зазначає, що Порядком №777 чітко регламентовано та встановлено випадки коли відповідач має право прийняти вмотивоване рішення про відхилення всіх пропозицій учасників та про повторне проведення конкурсного відбору

Відтак, лише у цьому випадку комісія, повинна прийняти вмотивоване рішення.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті рішення Конкурсної Комісії Національної академії аграрних наук України, оформлене 27.11.2019 Протоколом №3 засідання Конкурсної Комісії на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство імені О.В. Суворова» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова» та Наказу Національної академії аграрних наук України від 03.12.2019 № 410-к «Про призначення ОСОБА_2 » діяв у спосіб, який не заборонений та визначений законом.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, серед іншого, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України №21-1115во10 від 10.04.2012 суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Отже, під час розгляду справи адміністративної юрисдикції, позивач повинен зазначити, які саме його права або законні інтереси порушено рішенням та діями суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України К/800/30785/13 від 01.10.2013.

У Рішенні від 01.12.2004 №18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

При цьому особа на власний розсуд визначає чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки саме цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Поряд з цим, згідно рішення Верховного Суду від 19.03.2018 справа №9901/414/18, провадження №П/9901//414/18 завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, причому, захист прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії можливе лише у разі, якщо такий суб`єкт повинен був вчинити такі дії (або прийняти відповідне рішення) згідно з законодавством і, невчинення цих дій (неприйняття рішення) порушує права позивача.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідача відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 14.08.2020.

Суддя Іщук І.О.