Справа № 359/4174/20
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/124/2020
Справа №359/4174/20
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 грудня 2019 року інспектор з паркування - головний спеціаліст відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Вінтоняк М.Д. виніс постанову серії ІФ №000292 стосовно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.152-1 КУпАП. Згідно даної постанови 10 грудня 2019 року близько 15 години 25 хвилин у м. Івано-Франківську по вул. Вовчинецького, 225А ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу марки «Land Rover Discovery 3.0», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , на місці для осіб з інвалідністю на безкоштовному майданчику для паркування транспортних засобів, чим порушив ч.6 ст.152-1 КУпАП. Вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Оскільки, ОСОБА_2 з 02 листопада 2017 року є єдиним власником транспортного засобу марки «Land Rover Discovery 3.0», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , тип пального - дизель. Жодних договорів купівлі-продажу, дарування, застави з приводу даного транспортного засобу ОСОБА_1 не укладав, право керування та користування цим транспортним засобом іншим особам не передавав. Крім цього, 10 грудня 2019 року протягом всього дня ОСОБА_1 перебував у м. Києві разом з транспортним засобом марки «Land Rover Discovery 3.0», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 . Відтак ОСОБА_1 фізично не міг у м. Івано-Франківськ здійснити зупинку транспортного засобу на місці для осіб з інвалідністю на безкоштовному майданчику для паркування. Крім цього, в подальшому автомобіль з аналогічними номерними знаками, кольором та іншими ідентифікаційними даними 21 квітня 2020 року був зупинений працівниками Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області та поміщений на штраф майданчик. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить визнати постанову серії ІФ №000292 від 10 грудня 2019 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити, а також стягнути на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 420 гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 6702 гривні.

У судовому засіданні позивач та його представник Ковтун А.В. підтримали пред`явлений позов та наполягали на його задоволенні.

Начальник управління транспорту та зв`язку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Гіглюк А.В. у судове засідання не з`явився. Натомість направив до суду відзив на адміністративний позов, яким просив відмовити у задоволенні пред`явленого позову. В обґрунтування відзиву вказав на те, що інспектор з паркування відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Вінтоняк М.Д. 10 грудня 2019 року зафіксував факт порушення правил стоянки та паркування автомобіля марки «Land Rover Discovery 3.0», номерний знак НОМЕР_1 . Згідно бази даних сервісного центру МВС даний автомобіль зареєстрований на ім`я позивача. Тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушенням, передбаченого ч.6 ст.152-1 КУпАП, винесена відносно позивача. При цьому, в пред`явленому позові не наведено аргументів, яким чином інспектор з паркування має встановити та ідентифікувати автомобілі у інший спосіб, ніж визначений законом. Інспектор з паркування, виконуючи свої службові повноваження, належним чином оформив матеріали адміністративного провадження. Враховуючи повну відсутність вини в неправильності складання адміністративних матеріалів чи незаконності дій інспектора з паркування, на переконання представника відповідача, відсутні причини та підстави визнавати оскаржувану постанову протиправною, тим більше покладати на Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради матеріальну відповідальність за правову допомогу та судовий збір, сплачені позивачем.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові та електронні докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2019 року інспектор з паркування - головний спеціаліст відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Вінтоняк М.Д. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ІФ №000292, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.152-1 КУпАП (а.с.13).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 10 грудня 2019 року о 15 годині 25 хвилин в м. Івано-Франківськ на вул. Вовчинецького, 225А ОСОБА_1 допустив зупинку, стоянку на місці для осіб з інвалідністю на безкоштовному майданчику для паркування транспортних засобів, чим порушив ч.6 ст.152-1 КУпАП.

Відповідно ч.6 ст.152-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за паркування транспортного засобу на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. До водія, який не має документів про наявність у нього чи в одного з пасажирів інвалідності (крім явно виражених ознак інвалідності), застосовується стягнення у вигляді штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч.1 ст.219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1.

Відповідно до ч.1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч.5 ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.288 КУпАП встановлено, що постанова інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Позивач порушення Правил дорожнього руху категорично заперечує, вказуючи на те, що 10 грудня 2019 року не перебував у м. Івано-Франківськ, а весь день перебував у м. Києві. Крім цього, фотозображення транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, які розміщені на веб-сайті в мережі Інтернет: http://www.mvk.if.ua/inspekciya, не є його транспортним засобом.

При вивченні вказаних вище фотозображень вбачається декілька відмінностей між транспортним засобом, що виявлений відповідачем під час вчинення вказаного вище адміністративного правопорушення, та автомобілем, власником якого є позивач (а.с.36-38), а саме: напис на передній частині капоту автомобіля порушника «Land Rover», а на автомобілі, який належить ОСОБА_1 - «Discovery»; решітка радіатора автомобіля порушника чорного кольору, а в автомобіля, який належить ОСОБА_1 - сріблястого; передні показчики поворотів автомобіля порушника червоного кольору, а в автомобіля, який належить ОСОБА_1 - сріблястого; передні габаритні світлові вогні автомобіля порушника круглі, а в автомобіля, який належить ОСОБА_1 - квадратні; на даху автомобіля порушника відсутні рейлінгові труби, а на автомобілі, який належить ОСОБА_1 - наявні рейлінгові труби; задні світлові вогні автомобіля порушника червоного кольору, а у автомобіля, який належить ОСОБА_1 - чорного кольору; на автомобілі порушника відсутній задній фаркоп, а на автомобілі, який належить ОСОБА_1 - наявний фаркоп; в нижній частині задньої ляди автомобіля порушника відсутня декоративна накладка «Disovery» «HSE», а на автомобілі, який належить ОСОБА_3 - наявна декоративна накладка «Disovery» «HSE».

Вказані обставини в їх сукупності надають підстави вважати, що 10 грудня 2019 року о 15 годині 25 хвилин у м. Івано-Франківськ по вул. Вовчинецького, 225А, на стоянці, на місці для осіб з інвалідністю, на безкоштовному майданчику для паркування транспортних засобів знаходився не автомобіль позивача, а інший автомобіль («двійник»).

З приводу даної події ОСОБА_1 звернувся до органів поліції з відповідною заявою, що підтверджується даними з листа Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, згідно талону-повідомлення єдиного обліку №11748 від 31 березня 2020 року про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с.17).

З постанови про проведення процесуальних дій на іншій території від 24 квітня 2020 року (а.с.62) вбачається, що в провадженні слідчого СВ Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000346 від 21 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Зокрема, 21 січня 2020 року поліцейським УПП в Івано-Франківській області був зупинений транспортний засіб марки «Land Rover Discovery 3.0», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_4 , та в ході перевірки документів було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Під час проведення огляду за адресою: автодорога Н-10 в с. Лісна Слобідка Коломийського району на 127-му км на узбіччі дороги було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Land Rover Discovery 3.0», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 . В ході огляду було виявлено та вилучено також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстроване за ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В матеріалах адміністративної справи відсутні беззаперечні докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.152-1 КУпАП. Тому позивач не порушував вимоги ПДР України, а отже, не вчиняв зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, тому застосоване до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ІФ №000292, від 10 грудня 2019 року, підлягає скасуванню.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з цим, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу надано: витяг з договору про надання правової допомоги від 10 березня 2020 року (а.с.35), акт виконаних робіт від 29 травня 2020 року (а.с.31), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 29 травня 2020 року (а.с.29-30), прибутковий касовий ордер №39 від 29 травня 2020 року (а.с.32).

Таким чином, розмір витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом адміністративної справи в суді, відповідно до наданих доказів складає 6702 гривні.

Разом з цим, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що представником позивача Ковтуном А.В. було підготовлено клопотання про витребування доказів судом, а саме про витребування з Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області інформації (а.с.27-28). Разом з цим, в ході розгляду адміністративної справи представник позивача Ковтун А.В. відмовився від даного клопотання, вказавши на недоцільність його розгляду. З цих міркувань, суд вважає, що в задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 500 гривень за підготовку та направлення клопотання про витребування доказів судом, слід відмовити.

Разом з цим, витрати на правничу допомогу у розмірі 6202 гривні, що полягають підготовці та складанні адвокатський запитів, складанні позовної заяви, відповідають умовам договору про надання правничої допомоги та є обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6202 гривні, а також витрат на оплату судового збору у розмірі 420 гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.14-2, ч.6 ст.152-1, ст.251 ст.252, ч.5 ст.279-1, ст.280 КУпАП, ч.1 та ч.2 ст.77, ст.132, ч.ч.1-5 ст.134, ч.1 ст.139, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-245, ст.246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ІФ №000292 від 10 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), відносно ОСОБА_1 , за ч.6 ст.152-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч ч.6 ст.152-1 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6202 гривні та витрати на оплату судового збору у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд.21, .

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: В.В. Журавський