Справа № 420/6061/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р.м. ОдесаСправа № 420/6061/19

Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 17 лютого 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Голобородько Д.В.,

за участі

представника апелянта та третьої особи Каназірського Ю.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року, у справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни, за участі третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги ОСОБА_1 та державному реєстратору Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяні Іванівні, а саме: зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва у первісний стан (відповідно до договору купівлі-продажу № 741 від 21 червня 2017 року), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора № 46298605 від 04 квітня 2019 року про реєстрацію змін до розділу щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як спірний об`єкт нерухомості належить на праві приватної власності у двох рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок чого зобов`язання привести спірний об`єкт до первісного стану лише ОСОБА_1 є неможливим та порушує права останнього.

При цьому, на переконання апелянта, ОСОБА_2 , як співвласник спірного об`єкту нерухомості, безпідставно не залучалась суб`єктом владних повноважень до проведених заходів державного контролю та до розгляду даної справи у суді першої інстанції.

Також, апелянт вважає, що ним не вчинено жодних дій, що порушують суспільний інтерес або права інших людей, а тому є безпідставними позовні вимоги про приведення об`єкта нерухомості до первісного стану.

Крім того, апелянт вважає, що вимога суб`єкта владних повноважень про скасування рішення державного реєстратора не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/1ДАБК від 02 січня 2019 року призначено проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу, 31 травня 2019 року Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю ОМР проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатом якої встановлено здійснення ОСОБА_1 робіт із реконструкції без оформлення дозвільних документів, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу щодо перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 31 травня 2019 року № 001000; протокол про адміністративне правопорушення від 31 квітня 2019 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 31 травня 2019 року (а.с.29-53).

Зазначеним приписом зобов`язано ОСОБА_1 усунути виявлене порушення до 31 липня 2019 року, шляхом виготовлення дозвільних документі або приведення об`єкту нерухомості до первинного стану.

Крім того, 20 червня 2019 року Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю ОМР складено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 489/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 10 200,00 грн (а.с.58-61).

При цьому, 15 серпня 2019 року Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю ОМР здійснено позапланову перевірку відповідного об`єкта з метою перевірки виконання ОСОБА_1 вимог припису від 31 травня 2019 року.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що вимоги припису від 31 транвя 2019 року не виконано, а як наслідок складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 001469, яким зафіксовано порушення п.п. «а», «б» п. 3, ч.3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 3 та п. 11 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» за № 553 від 23 травня 2011 року (а.с. 67-83).

Також 15 серпня 2019 року Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю ОМР складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2019 року, на підставі якого 10 вересня 2019 року Управлінням державної архітектурно-будівельного контролю ОМР винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №671/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 6 800,00 грн. (а.с.91-94).

В свою чергу, у зв`язку з невиконанням вимог приписів контролюючого органу ОСОБА_1 , контролюючим органом подано до суду відповідний адміністративний позов.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог та приведення об`єкту будівництва до первісного стану, так як спірний об`єкт нерухомості реконструйовано без необхідних дозвільних документів, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 7 вказаної статті встановлено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Колегією суддів встановлено, що управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання його привести об`єкт самочинного будівництва у первісний стан, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В даному випадку, суб`єктом владних повноважень, за наслідком проведення перевірки спірного об`єкта будівництва, встановлено, що відповідачем без будь-яких дозвільних документів здійснюється реконструкції належного йому об`єкту нерухомості, шляхом добудови другого поверху об`єкту.

При цьому, з метою усунення виявлених порушень відповідачу видано припис про усунення виявлених порушень від 31 травня 2019 року, який не виконано у встановлені строки, а тому контролюючий орган звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В свою чергу, судом першої інстанції задоволено позовні вимоги контролюючого органу та зобов`язано ОСОБА_1 привести об`єкт самочинного будівництва у первісний стан, так як останній не мав права виконувати будівельні роботи на відповідному об`єкті.

Між тим, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, апелянтом зазначається, що спірний об`єкт нерухомості належить на праві приватної власності у двох рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка не залучалась до здійснення заходів державного контролю на спірному об`єкті та до розгляду справи у суді першої інстанції.

В свою чергу, як вбачається з наданого суб`єктом владних повноважень до суду першої інстанції витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спірний об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної власності у двох рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, як вбачається із зібраних матеріалів справи, ОСОБА_2 не залучалась до здійснення заходів державного контролю на спірному об`єкті нерухомості.

В свою чергу, з наданих пояснень представника контролюючого органу у судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_2 фактично не знаходилась на об`єкті будівництва під час здійснення заходів державного контролю, а як наслідок суб`єктом владних повноважень зроблено висновок про те, що відповідна реконструкція проведена лише ОСОБА_1 .

Між тим, колегія суддів зазначає, що правомірність дій та рішень суб`єкта владних повноважень при здійсненні заходів держаного контролю на спірному об`єкті будівництва не входить до предмету спору у даній справі, так як чинним процесуальним законодавством встановлено окремий порядок оскарження відповідних дій та рішень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не заперечувалось та не заперечується факту здійснення спірного будівництва без дозвільних документів на момент здійснення відповідних заходів державного контролю.

Між тим, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції помилково не надано правової оцінки тому, що задоволення позовних вимог контролюючого органу у даній справі безумовно вплине на права та інтереси ОСОБА_2 , як співвласника спірного об`єкту нерухомості.

В свою чергу, колегією суддів залучено вказану особу до розгляду даної справи у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

При цьому, згідно п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

Тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

При цьому, під час апеляційного розгляду даної справи представником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджено той факт, що спірна реконструкція здійснювалась вказаними особами спільно.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що той факт, що контролюючим органом не встановлено порушень вимог містобудівного законодавства з боку ОСОБА_2 , жодним чином не може звільняти ОСОБА_1 від відповідальності за проведення ним самочинного будівництво, а також від обов`язку по приведенню відповідного об`єкту до первісного стану.

Щодо доводів апелянта про те, що ним не вчинено жодних дій, що порушують суспільний інтерес або права інших людей, а тому є безпідставними позовні вимоги про приведення об`єкта нерухомості до первісного стану, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, як встановлено контролюючим органом у ході проведених перевірок, апелянтом не реєструвалось дозвільних документів на проведення будівельних робіт за відповідною адресою.

При цьому, колегія суддів вважає, що проведення реконструкції об`єкту нерухомості, шляхом добудови додаткового поверху, без складення проектної документації та дослідження усіх можливих ризиків, а також без отримання необхідних дозвільних документів, безумовно є істотним порушенням вимог будівельного законодавства, яке виявлено у ході проведених контролюючим органом перевірок.

Крім того, як зазначалось вище, відповідачем не заперечується факт виконання відповідних робіт без отримання дозвільних документів.

Внаслідок чого, враховуючи встановлені контролюючим органом порушення, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги суб`єкта владних повноважень та зобов`язати ОСОБА_1 привести у первісний стан об`єкт самочинного будівництва до первісного стану.

Між тим, у ході апеляційного розгляду справи апелянтом надано до суду докази реєстрації у 2020 році декларації про готовність об`єкта до експлуатації та реєстрації права власності на підставі відповідної декларації.

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідні докази не існували станом на момент проведення заходів державного контролю та під час прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а тому колегією суддів не надається правова оцінка останнім.

При цьому, колегія суддів вважає, що вказані обставини мають враховуватись контролюючим органом на стадії виконання судового рішення у даній справі.

В свою чергу, щодо висновку суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора № 46298605 від 04 квітня 2019 року про реєстрацію змін до розділу щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 101, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 243А, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у цій справі обумовлені реалізацією позивачем повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

При цьому, відповідач, як суб`єкт владних повноважень перебуває з особою, яка здійснила самочинне будівництво, в адміністративних відносинах, оскільки діє на виконання своїх владних управлінських функцій, спрямованих на захист інтересів держави.

Спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими.

З огляду на зазначене, можливо зробити висновок, що спір у даній справі не пов`язаний з вирішенням питання щодо майнового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування та незаконної державної реєстрації самочинного будівництва.

Тому, позовні вимоги, що ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора як суб`єкта, наділеного ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, у зв`язку з невиконанням ним обов`язку щодо перевірки поданих для цього документів та наявності в особи, яка звернулася за державною реєстрацією, дозвільних документів про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва нежитлового приміщення є похідними і тому підлягають розгляду у тому ж порядку, що і основна вимога, тобто у цьому випадку - у порядку адміністративного судочинства.

В даному випадку, вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 16 жовтня 2019 року, у справі № 522/6962/18.

В свою чергу, як встановлено вище, відповідачем проведено реконструкцію спірного об`єкта нерухомості без отримання дозвільних документів та зі збільшенням загальної площі об`єкту, шляхом надбудови додаткового поверху.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі документів, які підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

В даному випадку, спірне рішення державного реєстратора прийнято без документу, що відповідно до чинного законодавства України засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державним реєстратором протиправно зареєстровано зміни до об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 101.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог контролюючого органу у повному обсязі.

При цьому, беручи до уваги, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Зобов`язати ОСОБА_1 привести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 до первинного стану відповідно до договору купівлі-продажу № 741 від 21 червня 2017 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни, індексний номер рішення: 46298605 від 04 квітня 2019 року про реєстрацію змін до розділу щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером: 101, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 12 серпня 2020 року.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.