Справа № 9901/222/20
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2020 року

Київ

справа №9901/222/20

адміністративне провадження №П/9901/222/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та нечинними рішень в частині, -

ВСТАНОВИВ:

6 серпня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Сіваченка В.В. направила до Верховного Суду як суду першої інстанції позов, у якому просить:

- визнати протиправним і нечинним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі також ВККС) від 07.09.2018 №195/зп-18 в частині установлення мінімального допустимого балу іспиту;

- визнати протиправним і нечинним рішення ВККС від 18.09.2019 №34/зп-19 щодо відмови в допуску до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіді» в межах кваліфікаційного оцінювання у зв`язку з накладення дисциплінарного стягнення, призначеного рішенням Комісії ) від 07.09.2018 №195/зп-18, та припинення участі судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 у відповідному оцінюванні та визнання суддю такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.

визнати бездіяльність Президента України Порошенка Петра Олексійовича протиправною та зобов`язати вчинити дії, покладені на нього, як гаранта Конституції України.

Також позивачка просить поновити строк звернення до адміністративного суду із вказаним позовом.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду зазначає, що 06.07.2020 на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов лист №25693/о/9-20 від 02.07.2020, в якому зазначено, що у зв`язку з підготовкою до розгляду Першою Дисциплінарною правосуддя дисциплінарної справи, відкритої стосовно позивачки за повідомленням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 22 серпня 2019 року та відповідно до статті 31 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» запропоновано надати пояснення. 08.07.2020 на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов лист № 26149/о/9-20 від 06.07.2020, до якого було додано ухвалу Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 26 червня 2020 року № 1992/1дп/15-20 про відкриття дисциплінарної справи стосовно позивачки.

Вказує, що з дати складання іспиту 07.09.2018 і до цього часу, після закінчення чотирьох місячного терміну відсторонення за дисциплінарним стягненням, позивачка жодних рішень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, зокрема оскаржуваних, не отримувала та не була обізнана про їх наявність. В обґрунтування зазначеної обставини, позивачка посилається на те, що такі рішення не були розміщені на сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на момент їх ухвалення, немає оскаржуваних рішень на офіційному сайті відповідача і на даний момент. Оскаржувані рішення не направлялись ані на за місцем проживання позивача ані за місцем роботи останньої. Про наявність рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 34/зп-19 від 18.03.2019 року позивачці стало відомо із ухвали Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя про відкриття дисциплінарної справи від 26.06.2020, яка надійшла до суду 08.07.2020.

Отже, починаючи з 08.07.2020, позивачка знала про наявність оскаржуваних рішень, однак була ознайомлена з їх змістом 22.07.2020 під час ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи

Звертає увагу, що у відповіді № 21-1114/20 від 05.08.2020 на адвокатський запит № 1 від 29.07.2020 відповідач підтвердив обставину щодо того, що позивачка не повідомлялася про проведення засідання Комісії, яке відбулось 18.03.2019. Крім того, у вищевказаній відповіді відповідач визнає обставину, щодо того, що оскаржувані рішення відповідачем позивачці не направлялись, а також те, що позивачка не ознайомлювалась із своїм суддівським досьє.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачка дізналася 08.07.2020 про наявність оскаржуваних рішень та ознайомилась із їх змістом лише 22.07.2020, вважає, що строк на звернення до адміністративного суду з даним позовом не пропущений, оскільки даний позов подається в місячний строк, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України з дня коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проте, просить поновити строк звернення до суду у разі, що якщо суд дійде висновку про пропуск позивачкою такого строку, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України, оскільки, згідно доводів позивачки, процесуальний строк підлягає поновленню на підставі ч. 1 ст. 121 КАС України.

Розглянувши клопотання про поновлення строку звернення до суду, оцінивши доводи позивачки, Суд звертає увагу на таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частина четверта статті 22 КАС України передбачає, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо, оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя.

Так, частиною третьою статті 3 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Так, вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у статті 160 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За змістом частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята цієї статті).

Так, позовна заява про визнання нечинними та скасування рішень ВККС від 07.09.2018 та від 18.03.2019 була направлена представником позивачки 06.08.2020, тобто поза межами строку, визначеного КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Положеннями частини першої статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк звернення до суду для такої категорії спорів доволі стислий, і якщо зважити на характер спірних правовідносин, встановлений строк з одного боку має на меті дисциплінувати позивача, який, якщо він справді зацікавлений у відновленні своїх порушених прав, повинен якомога швидше реалізувати своє право на захист, з іншого боку - є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин, які виникають.

Згідно з матеріалами, доданими до позовної заяви, позивачка оскаржує рішення відповідача від 07.09.2018 та від 18.03.2019, при цьому, зазначає, що неможливість своєчасної реалізації права щодо звернення до суду із цим позовом пов`язана із ненаправленням копій цих рішень відповідачем.

Разом з тим, в аспекті спірних правовідносин слід зазначити, що повідомлені позивачкою обставини не дають достатніх і переконливих передумов для визнання поважними підстав та причин пропуску строку на звернення до суду та поновлення такого строку.

Зокрема, позивачкою не обґрунтовано причини тривалого очікування (близько 2 років) отримання інформації про проведення відповідачем кваліфікаційного оцінювання щодо неї.

Суд акцентує увагу на тому, що частиною шостою статті 161 КАС України передбачено обов`язок надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду, разом з тим, посилаючись на відсутність спірних рішень на офіційному сайті ВККС, позивачкою не взято до уваги, що, зокрема, 07.09.2018 на сайті ВККС (https://vkksu.gov.ua/ua/news) було розміщено оголошення про те, що Комісією визначено графік проведення іспитів, зокрема, 19 вересня 2018 року судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 (кримінальна спеціалізація). Мінімально допустимий бал іспиту - 55 відсотків від максимально можливого бала у разі набрання суддею: 55 і більше відсотків від максимально можливого бала за складення анонімного письмового тестування; 55 і більше відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання.

Крім того, позивачкою не зазначено обставин, які б не надавали їй можливості, як особі, що, між іншим, володіє знаннями у галузі права, скористатись протягом значного проміжку часу правом на ознайомлення із матеріалами свого досьє.

У зв`язку з цим, Суд звертає увагу на те, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

З врахуванням зазначеного, надавши правову оцінку зазначеним у заяві обставинам, суд дійшов висновку, що вказані позивачкою у заяві причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом не є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи, та не є пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, а тому є неповажними.

За правилами частини першої статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачкою оскаржуються два рішення ВККС, тобто заявлено дві вимоги немайнового характеру, у зв`язку з цим, суд зазначає таке.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, доходжу висновку, що позов не відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 КАС України, а саме позивачкою сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З даною позовною заявою позивачка звернулася до суду у серпні 2020 року та заявила дві вимоги немайнового характеру.Таким чином, розмір судового збору за подання позовної заяви у цій справі становить 840,80 грн *2=1681,60грн.

Проте, згідно з квитанцією про сплату судового збору від 06.08.2020 №83895 позивачкою сплачено 840,80 грн.

Отже, судовий збір в сумі 840,80 грн підлягає досплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026007, код класифікації доходів бюджету 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"), призначення платежу*;101;__________ (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа). При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

За наведених обставин та нормативного регулювання, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху. Позивачці необхідно усунути недоліки позовної заяви, вказавши підстави пропуску строку на звернення до суду та надання доказів поважності причин його пропуску. Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку звернення до суду, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку. Також слід доплатити судовий збір в сумі 840,80 грн.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Суд також звертає увагу на те, що 17 липня 2020 року (на час звернення позивачки до суду) набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18 червня 2020 року, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 розділу ІІ цього Закону пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в редакції, згідно з якою під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Керуючись статтями 19, 22, 160, 161, 169, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними та нечинними рішень в частині залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи поновлює процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

...........................

Л.Л. Мороз,

Суддя Верховного Суду