Справа № 346/4127/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 346/4127/19 пров. № А/857/7497/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В..

суддя Кузьмич С.М.

секретар судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2020 року (головуючий суддя Веселова В.М., м.Коломия, Івано-Франківський) у справі № 346/4127/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби (далі - відповідач, митий орган) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №106/20600/19 від 11 липня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 15 серпня 2019 року на його поштову адресу надійшла постанова державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження №59753215 від 08 серпня 2019 року, зі змісту якої вбачається, що виконавче провадження було відкрито на підставі постанови №106/20600/19 Івано-Франківської митниці ДФС від 11 липня 2019 року. Згаданою постановою позивача притягнуто до відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів в сумі 141475 грн. 38 коп. Позивач з вказаною постановою не погоджувався, вважав її протиправною. Також зазначав, що до розгляду питання про притягнення до відповідальності відповідач його не залучав та не повідомляв.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржене рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржене рішення, не врахував відсутність умислу у діях позивача на вчинення правопорушення, необґрунтовано надав перевагу доказам наданим відповідачем, не звернув увагу на порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема й щодо строку притягнення до адміністративної відповідальності, а відтак помилково дійшов висновку про правомірність рішення відповідача.

Учасники справи, їх представники в судове засідання на розгляд справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Особливості розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності визначені в статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, а порядок повідомлення їх учасників ст. 268 цього ж Кодексу, відповідно до якої учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За відсутності сторін, на підставі ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія судді приходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступні обставини.

Як встановлено судом з матеріалів справи, постановою у справі про порушення митних правил № 106/20600/19 від 11 липня 2019 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України. В цій постанові зазначено, що 05 жовтня 2018 року позивач, через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, ввіз на митну територію України автомобіль марки «AUDI» модель «А6», 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

11 жовтня 2018 року позивач, з метою проведення митного оформлення даного товару із сплатою належних митних платежів та випуску його у вільний обіг на території України, подав Івано-Франківській митниці ДФС митну декларація, яка зареєстрована за № UA206060/2018/402773 від 11 жовтня 2018 року. Разом з митною декларацією позивач також надав договір купівлі-продажу транспортного засобу №б/н від 03 жовтня 2018 року. в якому зазначено, що продавцем та відправником даного товару є «Jeroun Wientjes», покупцем та отримувачем «Volodymyr Matiieha», а вартість товару складає 7000 євро.

Надалі, за змістом оскарженого рішення митного органу, зазначається, що у відповідності до листа митних органів Королівства Нідерландів №NL19DZA001199007WZ від 19 березня 2019 року та наданих завірених копій документів: фактури №196532 від 01 жовтня 2018 року та декларації митних органів Королівства Нідерландів №18NLJMPZN4A302WD57 від 01 жовтня 2018 року автомобіль марки «AUDI», номер кузова НОМЕР_1 був проданий нідерландською компанією «Auto Wientjes B.V.» громадянину ОСОБА_2 , а його вартість становила 11900 євро.

З урахуванням наведених обставин митний орган вважав, що позивач, шляхом надання органам доходів і зборів документу договору купівлі-продажу № б/н від 03 жовтня 2018 року який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, заявив Івано-Франківській митниці ДФС в митній декларації № UA206060/2018/402773 від 11 жовтня 2018 року неправдиві відомості щодо вартості товару, вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, які підлягали сплаті за митне оформлення автомобіля марки «AUDI» в розмірі 47158,46 грн, а відтак підлягає притягненню до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, а саме 141475,38 грн.

Поряд з цим, в оскарженій постанові відповідача зазначено, що позивач на розгляд справи не з`явився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений листом Івано-Франківської митниці ДФС від 19 червня 2019 року №914/10/09-70-20-31.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на момент митного оформлення автомобіля позивач подав неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, та надав органу доходів і зборів документи з неправдивими відомостями, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Колегія судді не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 ст.458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, диспозиція ст.485 МК України встановлює, що відповідальність настає, за зазначення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ст.10 КУпАП України суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією ст.485 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та основним доказом для притягнення позивача до відповідальності була інформація, отримана від митних органів Королівства Нідерландів №NL19DZA001199007WZ від 19 березня 2019 року та наданих завірених копій документів: фактури №196532 від 01 жовтня 2018 року та декларації митних органів Королівства Нідерландів №18NLJMPZN4A302WD57 від 01 жовтня 2018 року автомобіль марки «AUDI» був проданий нідерландською компанією «Auto Wientjes B.V.» громадянину ОСОБА_2 , а вартість товару становить 11900 євро.

На підставі зазначених даних та службової записки спеціалізованого підрозділу - відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Івано-Франківської митниці ДФС від 05 червня 2019 року № 305/09-70-19-24 різниця митних платежів між сплаченими за митною декларацією № UA206060/2018/402773 від 11 жовтня 2018 року та тими, які мали бути сплачені за умови подання до митного оформлення фактури № 106532 від 01 жовтня 2018 року та декларації митних органів Королівства Нідерландів №18NLJMPZN4А302WD57 від 01 жовтня 2018 року, згідно якої вартість товару складає 11900 євро, становить 47158,46 грн.

Разом з тим, експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Королівства Нідерландів, та жодним чином не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, та в подальшому до ОСОБА_1 зазначеного в поданих до митного оформлення документах.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не перевірив обставин завершення експорту транспортного засобу, не направив запиту компанії, яка фігурує відправником товару згідно з документами, наданих митними органами Королівства Нідерландів та документами, поданими до митного оформлення позивачем.

Також митний орган у разі сумніву щодо ціни товару має повноваження запитувати додаткові документи або коригувати митну вартість. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем приймалось рішення при коригування митної вартості.

Крім того, при проходженні митних формальностей при ввезенні вищевказаного транспортного засобу на митну територію України були подані необхідні документи, які не викликали сумніву як щодо порядку їх заповнення, так і щодо їх змісту, а тому отримані від митних органів Королівства Нідерландів документи, на переконання суду апеляційної інстанції, не є беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у діях позивача умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та вартості товару.

Колегія суддів звертає увагу, що будь-яких доказів щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів, їх недійсності чи недостовірності в матеріалах справи відсутні, не здобуті такі і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Інформація, отримана у встановленому порядку від митних органів Королівства Нідерландів, стосується продажу нідерландською компанією Auto Wientjes B.V.» громадянину ОСОБА_2 товару за ціною 11900 євро.

Наявність такої інформації не спростовує обставин стосовно продажу вказаного автомобіля компанією «Jeroun Wientjes позивачу за ціною 7000 євро.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що наявність інформації митних органів Королівства Нідерландів про продаж автомобіля іншим продавцем товару громадянину ОСОБА_2 не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, оскільки ця інформація та документи, на які покликається відповідач, не виключає можливості переходу прав на автомобіль від фізичної особи, яка зазначена у вказаному листі до інших осіб, в т.ч. до продавця, який зазначений у поданих до митного оформлення документів.

Крім того, покликання відповідача на документи, які містять відмінні дані від тих, що були подані до митного оформлення, можуть стосуватися факту ймовірної підробки документів, проте це не може бути беззаперечним доказом вини позивача, оскільки достовірність поданих уповноваженою особою ОСОБА_1 документів до митного оформлення не спростована належними доказами у справі, а відтак всі сумніви тлумачиться на користь особи, яку звинувачують у вчиненні неправомірних дій.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №817/1107/17.

Також норми ч.1 та 2 ст.526 МК України передбачають, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Згідно з ч.4 цієї статті справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджується факт дотримання відповідачем вимог вищезазначеної статті, оскільки такі не містять доказів своєчасного повідомлення позивача або його представника про місце і час розгляду справи про порушення митних правил.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про належне повідомлення позивача про розгляд відносно нього справи про порушення митних правил, оскільки долучені докази стверджують факт направлення такої кореспонденції позивачу та не свідчать про його обізнаність про місце і час розгляду справи про порушення митних правил.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що при складанні протоколу, розгляді справи про порушення митних правил та прийнятті постанови в справі про порушення митних правил відповідач дотримався вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та спростовують висновки суду першої інстанції.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати.

Згідно 139 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд проводить перерозподіл судових витрат.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 250, 268, 271, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2020 року у справі № 346/4127/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Івано-Франківської митниці ДФС №106/20600/19 від 11 липня 2019 року у справі про порушення митних правил.

Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби (вул.Костюшка,1, м.Львів, ЄДРПОУ №43348711) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 576 (п`ятсот сімдесят шість) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
С. М. Кузьмич