Справа № 280/3237/20
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 серпня 2020 року Справа № 280/3237/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом Фермерського господарства «ЛУЧИСТЕ-2А»

до Веселівської селищної ради

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «ЛУЧИСТЕ-2А» (надалі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Веселівської селищної ради (надалі відповідач), в якому позивач просить суд:

-визнати протиправною відмову Веселівської селищної ради у Запорізькій області, , лист № 02-05-11/1093 від 09.04.2020 р. «Про відмову у наданні у постійне користування земельних ділянок» площею 39,7355 га - кадастровий №:02:010:0010; Фермерському господарству «ЛУЧИСТЕ - 2А», Код , в особі голови Ларченко Ігора Олексійовича для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

-зобов`язати Веселівської Селищної Ради у Запорізькій області код ЕДРПОУ: 25677264 вчинити певні дії у місячний термін, надати необхідний дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності, розташованої за межами населеного пункту Білоріцької сільської ради Веселівської об`єднаної територіальної громади Веселівського р-ну. Запорізька обл. площею 39,7355 га - кадастровий №:02:010:0010 у постійне користування Фермерському господарству «ЛУЧИСТЕ-2А», Код , в особі голови Ларченко Ігора Олексійовича, «Затвердити» відповідну документацію, винести відповідне «РІШЕННЯ», скласти та надати відповідні документи, що дають мені право для оформлення державної реєстрації речових прав постійного користування земельним масивом відповідно до закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для належного постійного користування земельним масивом.

Ухвалою судді від 25.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Згідно із пунктом 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи Фермерське господарство «ЛУЧИСТЕ-2А» () зареєстроване 08.11.2005 в якості юридичної особи. Основним економічним видом діяльності позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11).

Фермерське господарство «ЛУЧИСТЕ-2А» в особі голови Ларченка Ігора Олексійовича звернулося до голови Веселівської селищної ради із заявою №1-А від 18.03.2020, в якій просив надати у користування земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0010 комунальної власності, прийняти відповідне рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування, та послідуючого затвердження цього проекту та відповідної документації, скласти та надати необхідні документи що посвідчують право постійного користування цією земельною ділянкою та державної реєстрації (а.с.29).

До заяви були додані обґрунтування необхідності отримання такої земельної ділянки, графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та інші документи (а.с.30-37).

На заяву позивача відповідачем було надано відповідь, викладену у листі вих. №02-05-11/1093 від 09.04.2020 в якому зазначено, що вищевказану заяву позивача розглянуто на засіданні робочої групи з питань регулювання земельних відносин на території Веселівської селищної ради. За результатами розгляду позивача повідомлено, що відповідно до п.1ст.134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Інформацію про земельні ділянки та час проведення земельних торгів позивач може отримати на офіційному сайті Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області і незважаючи на численні звернення позивача Веселівська селищна рада не буде порушувати чинне законодавство (а.с.38).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні в постійне користування земельних ділянок протиправними, позивач звернувся до суду із позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. в ч.1 ст. 12 Земельного кодексу України, До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з наведених норм, стаття 123 Земельного кодексу України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, питання щодо передачі земельних ділянок у користування є повноваженнями селищної ради, що реалізовується шляхом розгляду на засіданнях селищної ради, за результатами яких приймаються рішення.

Враховуючи наведені норми права, суд вважає, що за результатами розгляду заяви на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідачем повинно було бути прийнято рішення оформлене у вигляді розпорядження або про надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або відмову у наданні такого дозволу.

На думку суду, відповідь, викладену у листі Селищного голови від 09.04.2020 за №02-05-11/1093, не можна вважати належною відмовою у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки лист не є таким рішенням.

При цьому, у вказаному листі Веселівської селищної ради від 09.04.2020 за №02-05-11/1093 не наведені підстави для відмови позивачу у розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, які б відповідали ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, а саме невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд, враховуючи дискреційні повноваження відповідача з наведених питань, не вбачає за можливе задовольнити позовні вимоги викладені позивачем у позові в частині зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язати відповідача затвердити відповідну документацію та винести рішення, скласти та надати позивачеві документи, що дають йому право для оформлення державної реєстрації права постійного користування оскільки такі вимоги є передчасними і їх вирішення є неможливим принаймні до складання відповідної документації.

Водночас, суд, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, п.10 ч.2 ст.245 КАС України, вважає, що права та інтереси позивача будуть захищені якщо відповідача буде зобов`язано повторно розглянути (з урахуванням правових висновків суду у даному рішенні) заяву позивача про надання у користування та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування від 18.03.2020 (вх. №134174 від 18.03.2020).

Посилання відповідача на той факт, що на підставі рішення селищної ради №3 від 17.04.2020 «Про передачу земельної ділянки комунальної власності у державну власність» було внесено зміни до Державного реєстру речових прав і відповідну земельну ділянку повернуто до державної власності і наразі селищна рада не має права розпоряджатися нею не спростовують вищенаведених висновків суду, оскільки подія, на яку посилається відповідач відбулася після спірних відносин з приводу розгляду відповідачем заяви позивача від 18.03.2020.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фермерського господарства «ЛУЧИСТЕ-2А» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню в частині.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню

або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фермерського господарства «ЛУЧИСТЕ-2А» (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт.Веселе, вул. Лучиста, 2а, ) до Веселівської селищної ради (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт. Веселе, вул. Центральна, 162, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Веселівської селищної ради у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Фермерському господарству «Лучисте-2А» оформлену листом вих. № 02-05-11/1093 від 09 квітня 2020 року.

Зобов`язати Веселівську селищну раду Запорізької області повторно розглянути заяву голови Фермерського господарства «Лучисте -2А» Ларченко Ігора Олексійовича №1-А від 18 березня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та прийняти за наслідками такого розгляду рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова