Справа № 826/16237/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

13 серпня 2020 року м. Київ№ 826/16237/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши клопотання Міністерства юстиції України про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Міністерство юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії, - про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Київській області про:

зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України змінити дату наказу № 896о/с з 19.07.2011 року на 02.02.2011 року стосовно його звільнення з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області;

зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області змінити дату його звільнення з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, визначену в наказі від 29.07.2011 року № 860о/с, з 19 липня 2011 року на 02 лютого 2011 року.

Постановою Верховного Суду від 12.12.2019 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2016, зазначену справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва, у зв`язку з не з`ясуванням судами питання про дотримання позивачем строку звернення до суду та обставин прийняття відповідачами оскаржуваних наказів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.01.2020 справу №826/16237/14 прийнято до провадження та вирішено здійснювати розгляд справи одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2020 залучено до участі у справі № 826/16237/14 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Міністерство юстиції України.

08 квітня 2020 року до суду від Міністерства юстиції України надійшло клопотання в якому заявник просить залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.05.2020 витребувано у відповідачів документи та матеріали особової справи необхідні для вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.

03 червня 2020 року від Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області та 06 липня 2020 року від Міністерства внутрішніх справ України до суду надійшли витребуванні матеріали.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає таке.

22 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, підставою звернення стало набрання чинності 16 жовтня 2014 року Законом України «Про очищення влади», оскільки саме з цього моменту йому стало відомо, що дії відповідачів щодо зазначення датою його звільнення 19 липня 2011 року замість 2 лютого 2011 року, можуть призвести до застосування щодо нього санкцій, визначених положеннями вказаного Закону.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 22.03.2010 року № 155о/с ОСОБА_1 призначено заступником начальника Головного управління, з посадовим окладом 1600 грн.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.07.2011 року № 896о/с звільнено ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області. Зазначений наказ прийнятий, зокрема на підставі рапорта ОСОБА_1 від 30.06.2011.

В подальшому, наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 29.07.2011 року № 860о/с призначено ОСОБА_1 начальником Управління матеріального забезпечення, з посадовим окладом 1450 грн. зі збереженням раніше встановлених надбавок і доплат звільнивши його з посади заступника начальника Головного управління, з 19.07.2011 року. Зазначений наказ прийнятий, зокрема на підставі рапорта ОСОБА_1 від 30.06.2011 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 19.07.2011 року № 896о/с.

З наданого Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області розрахункового листка ОСОБА_1 за 2011 рік, в період з січня по липень позивачу було встановлено посадовий оклад в розмірі 1600 грн. і в період з серпня по грудень в розмірі 1450 грн., що відповідає посадовим окладам зазначених в наказах від 22.03.2010 року № 155о/с та від 29.07.2011 року № 860о/с.

Таким чином, ОСОБА_1 в 2011 року проходив публічну службу Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, що підтверджується доказами та не заперечується сторонами.

Предметом спору є зміна дати звільнення позивача з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на підставі поданого ним 19.01.2011 року рапорта про направлення на військово-лікарську комісію з подальшим звільненням, тобто зміна дати звільнення з 19.07.2011 на 02.02.2011 року.

Міністерством юстиції України подано клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Листом від 07.05.2020 року судом доведено до відома позивача зазначене клопотання та запропоновано надати обґрунтовані пояснення щодо зазначеного клопотання. Позивач зазначеним правом не скористався.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зазначене положення процесуального закону відповідає приписам ч. 5 ст. 99 КАС України (в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду з цим позовом).

Як встановлено процесуальним законом строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з позовом щодо оскарження рішень про його звільнення, оскільки оскаржуваний наказ № 896о/с прийнято 19.07.2011 року, а наказ №860о/с прийнято 29.07.2011 року.

Зазначенні накази відповідачів прийняття на підставі рапортів позивача від 30.06.2011 року, тобто за волевиявленням позивача.

До того ж, позивачем у рапортах від 30.06.2011 року вказано посаду заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області та відповідно до розрахункового листа за 2011 рік ОСОБА_1 з січня по липень мав посадовий оклад в розмірі 1600 грн., що вказує про перебування позивача на вказаній посаді станом на момент звільнення.

Разом з тим, відповідно до наказу від 29.07.2011 року № 860о/с позивачем продовжено проходження служби на іншій посаді, а саме на посаді начальника Управління матеріального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, з іншим посадови окладом, вказане підтверджує обізнаність позивача про прийнятті відповідачами рішення, а отже і про можливість порушення такими рішеннями його прав та інтересів.

Однак, до суду за захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 звернення лише 24.10.2014 року, тобто після закінчення строку звернення до суду з відповідним позовом, проте, клопотання про поновлення такого строку до суду не подано.

Водночас, як зазначив Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 року (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним, воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Олександр Волков проти України» в контексті порушення статті 6 Конвенції, зазначив, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), пункт 51, Reports 1996-IV).

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Виходячи з положень ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відтак, наведенні у позовній заяві доводи й аргументи про звернення до суд з цим позовом в межах строків визначених процесуальним законом не знайшли свого підтвердження, адже доводи позивача про те, що порушення його прав відбулось у зв`язку з набрання чинності Законом України «Про очищення влади» не заслуговують на увагу, оскільки сам по собі закон не може порушувати прав особи у правовідносинах, які виникли раніше.

Разом з тим, оскільки позивачем не подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та суд не знаходить інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд вважає наявними підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, ч. 3 ст. 123, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання Міністерства юстиції України про залишення без розгляду.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Міністерство юстиції України про зобов`язання вчинити певні дії, - про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда