Справа № 160/8956/19
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 серпня 2020 року

Київ

справа №160/8956/19

адміністративне провадження №К/9901/16998/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу депутата Дніпропетровської обласної ради VII скликання ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року

у справі №160/8956/19

за позовом депутата Дніпропетровської обласної ради VII скликання ОСОБА_1

до Дніпропетровської обласної ради,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон"

про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

Депутат Дніпропетровської обласної ради VII скликання ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської обласної ради, в якому просив визнати протиправним та скасування рішення від 16 серпня 2019 року № 479/VII «Про внесення змін до рішення Дніпропетровської обласної ради від 26 червня 2001 року за № 376-16/ХХІІІ «Про затвердження зон санітарної охорони Карачунівського і Південного водосховища та каналу «Дніпро-Кривий Ріг».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

10 липня 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №160/8956/19.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимозі ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч наведеній вимозі до касаційної скарги не додано такий документ, натомість надано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

При вирішенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, колегія судів виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення застосовується, обумовлені ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. ст. 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Однак до клопотання скаржником не надано фактичних даних на підтвердження скрутного майнового стану, що унеможливлює сплату судового збору, зокрема про перевищення ставки розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, або інших обставин, що могли б слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку про неможливість задоволення клопотання представника скаржника про звільнення від сплати судового збору.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем є фізична особа, яка заявила вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб в місячному розмірі з 01 січня - 1921,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1538,80 грн (200% * (1921,00 * 0,,4).

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA7026007; ; код банку отримувача: 899998; призначення платежу: "*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір; символ звітності банку: 207.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

З урахуванням викладеного, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору.

У випадку неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору, скарга буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п.1 ч. 4 ст.169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.

Керуючись ст.ст. 121, 329, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання депутата Дніпропетровської обласної ради VII скликання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі №160/8956/19.

Залишити без руху касаційну скаргу депутата Дніпропетровської обласної ради VII скликання ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №160/8956/19 за позовом депутата Дніпропетровської обласної ради VII скликання ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" про визнання протиправним та скасування рішення.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко