Справа № 757/20916/16-а
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Батрин О.В.
УХВАЛА

11 серпня 2020 року Справа № 757/20916/16-а

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Степанюка А.Г., Шурка О.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про:

- визнання протиправним та скасування, за його наявністю, рішення Пенсійного фонду України та/або Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Луганська про призупинення (припинення) виплати пенсії позивачу;

- зобов`язання УПФУ в Ленінському районі м. Луганська здійснювати позивачу нарахування на особовий пенсійний рахунок НОМЕР_1 та виплату на іменну картку № НОМЕР_2 , ПАТ КБ «ПриватБанк», р/р НОМЕР_3 , призначеної пенсії, з урахуванням заборгованості, негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2017року позов було задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Ленінському районі м. Луганська щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії з 01.06.2014;

- зобов`язано УПФУ в Ленінському районі м. Луганська здійснити нарахування ОСОБА_1 на особовий пенсійний рахунок НОМЕР_1 та виплату на його іменну картку № НОМЕР_2 , ПАТ КБ «ПриватБанк», р/р НОМЕР_3 , призначеної пенсії, з урахуванням заборгованості, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Ленінському районі м. Луганська щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії з 01.06.2014;

- зобов`язано УПФУ в Ленінському районі м. Луганська здійснювати нарахування на особовий пенсійний рахунок НОМЕР_1 та виплату на іменну картку № НОМЕР_2 , ПАТ КБ «ПриватБанк», р/р НОМЕР_3 , призначеної пенсії, з урахуванням заборгованості негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати;

- визнано неправомірною бездіяльність ПФУ з виконання постанови КМУ від 07.10.2014 р. № 595 щодо переміщення УПФУ у Ленінському районі м. Луганська та організації його повноцінної роботи.

Позивачем подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі, в якому він просить зобов`язати Пенсійний фонд України подати звіт про виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у цій справі.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на те, що за судовим рішення у цій справі 12.02.2018 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 55763506, але УПФУ в Ленінському районі м. Луганська не виконує відповідне рішення суду, оскільки такий пенсійним органом не здійснюються його повноваження, у нього відсутні банківські рахунки, співробітники і керівництво, що вказане УПФУ фактично не ліквідовано, але при цьому втратило ознаки юридичної особи.

З огляду на це, позивач, посилаючись на функції та повноваження Пенсійного фонду України, стверджує про допущення ПФУ протиправної бездіяльності щодо виконання рішення суду в цій справі як органу, яким здійснюється координація та контроль роботи територіальних управлінь і забезпечення своєчасного та повного фінансування і виплати пенсій

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2020 зазначену заяву призначено до судового розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 у відповідачів та у відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області витребувано докази для перевірки доводів заявника.

Перевіривши клопотання позивача, дослідивши відповідні докази, встановивши певні обставини, надавши їм юридичну оцінку та проаналізувавши норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в цій справі підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Обставини, установлені судом.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 у цій справі було задоволено повністю:

- визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Ленінському районі м. Луганська щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії з 01.06.2014;

- зобов`язано УПФУ в Ленінському районі м. Луганська здійснювати нарахування на особовий пенсійний рахунок НОМЕР_1 та виплату на іменну картку № НОМЕР_2 , ПАТ КБ «ПриватБанк», р/р НОМЕР_3 , призначеної пенсії, з урахуванням заборгованості негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати;

- визнано неправомірною бездіяльність ПФУ з виконання постанови КМУ від 07.10.2014 р. № 595 щодо переміщення УПФУ у Ленінському районі м. Луганська та організації його повноцінної роботи.

Вказане судове рішення набрало законної сили у день його прийняття - 27.04.2017.

15.06.2017 на виконання зазначеного судового рішення Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 757/20916/16-а, на підставі якого 12.02.2018 державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 55763506.

25.03.2020 та 15.04.2020 на боржника - УПФУ в Ленінському районі м. Луганська накладено штрафи за невиконання вказаного судового рішення та подано повідомлення до Біловодського відділу поліції ГУ НП в Луганській області про вчинення кримінального правопорушення, після чого виконавче провадження закінчено.

Рішення суду відповідачем не виконано, нарахування та виплату призначеної позивачу пенсії не здійснено.

На теперішній час УПФУ в Ленінському районі м. Луганська своїх повноважень не здійснює (не функціонує), штат працівників відсутній.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У частині першій статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Висновки апеляційного суду.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.

При цьому, статтею 382 КАС України не передбачено можливість застосування заходів судового контролю виключно при ухваленні судового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Навпаки, цільове призначення даного процесуального інституту спрямовано на забезпечення реального виконання вже прийнятого рішення, яке фактично не виконується.

Перевіряючи доводи позивача, викладені в його клопотанні, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням суду, ухваленим у цій справі, яке набрало законної сили 27.04.2017, було встановлено незаконність припинення позивачу нарахування та виплати його пенсії, порушення його конституційного права на пенсійне забезпечення та відновлено таке право, а саме зобов`язано територіальний орган ПФУ (УПФУ в Ленінському районі м. Луганська) здійснити нарахування ОСОБА_1 на особовий пенсійний рахунок НОМЕР_1 та виплату на його іменну картку № НОМЕР_2 , ПАТ КБ «ПриватБанк», р/р НОМЕР_3 , призначеної пенсії, з урахуванням заборгованості, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати.

Однак, упродовж більше ніж трьох років зазначене рішення залишається невиконаним, право позивача на пенсійне забезпечення фактично не відновлено і пенсія йому не виплачується.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини рішення у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Більш того, у пункті 46 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ також зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (також рішення ЄСПЛ у справі «Метаксас проти Греції» (Metaxas v. Greece), № 8415/02, п. 19, від 27.05.2004; у справі «Лізанець проти України» (Lizanets v. Ukraine), № 6725/03, п. 43, від 31.05.2007).

Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), № 59498/00, п. 68).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій справі.

Разом з тим, вирішуючи питання про те, на який саме державний орган, відповідальний за здійснення пенсійного забезпечення, слід покласти відповідні обов`язки у межах процедури судового контролю, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи та зазначено безпосередньо Пенсійним фондом України у письмових поясненнях, наданих на виконання ухвали ШААС від 21.07.2020 про витребування доказів, УПФУ в Ленінському районі м. Луганська фактично не функціонує та не має у своєму штаті жодного працівника.

При цьому, повноваження вказаного територіального органу ПФУ не були передані жодному іншому органу, зокрема Біловодському ОУПФУ Луганської області.

Водночас, аналіз положень постанови Правління ПФУ 12.05.2015 № 9-1 надає підстави стверджувати, що на період АТО (яка на теперішній час не завершена) та охоплює, зокрема м. Луганськ, саме ПФУ забезпечує виконання функцій, повноважень та завдань відповідних територіальних органів, тобто й УПФУ в Ленінському районі м. Луганська.

Разом з тим, у контексті виниклих правовідносин колегія суддів зазначає право на пенсію є конституційним правом особи, яке безпосередньо пов`язано з правом на майно та належний рівень життя особи, що захищаються як Основним Законом України, так і Конвенцією, а тому невиконання судового рішення через нечіткість законодавства та/або відсутність державного регулювання функціонування відповідного органу жодним чином не може бути підставою для порушення вказаних прав особи, тим більше, якщо вони захищені судовим рішенням, яке набрало законної сили.

При цьому, у рішенні від 11.04.2013 по справі «Вєренцов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю, щоб надати особі можливість визначити, чи буде її поведінка суперечити закону, та якими можуть бути вірогідні наслідки порушень. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування, а також для запобігання спробам регулювати діяльність, яка не підлягає регулюванню.

Апеляційний суд також враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», відповідно до принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання позивача, установлення судового контролю за виконанням постанови суду в цій справі та зобов`язання ПФУ подати звіт про її виконання у строк один місяць з дня отримання копії цієї ухвали суду для подання звіту.

Керуючись ст.ст. 242, 248, 250, 325, 328, 329, 370, 382, КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 757/20916/16-а - задовольнити.

Установити судовий контроль за виконанням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 757/20916/16-а.

Зобов`язати Пенсійний фонд України подати звіт про виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 757/20916/16-а.

Установити Пенсійному фонду України строк один місяць з дня отримання копії цієї ухвали суду для подання звіту про виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 757/20916/16-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя

Судді: