Справа № 426/5753/20
Суддя: Река А. С.
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 426/5753/20
РІШЕННЯ

іменем України

14 серпня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції УПП в Харківській області Клочкова Михайла Петровича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 13 червня 2020 року у м. Харків Харківської області лейтенантом поліції УПП в Харківській області Клочковим М.П. була винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2678834, у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень. Відповідно до вказаною постанови відповідачем «встановлено, що 13.06.2020 року об 11 годині 24 хвилини у м. Харків по Московському проспекту водій, керуючи транспортним засобом в межах населеного пункту, здійснив рух зі швидкістю 89 км./год., чим перевищив обмеження швидкості більш як на 20 км./год., чим порушив п. 12.4 ПДР». Позивач вказує, що 13.06.2020 року він дійсно рухався на автомобілі по Московському проспекту м. Харкова, де був зупинений працівниками патрульної поліції, які виріши скласти на нього постанову за перевищення швидкості. Він заявив клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки потребував скористатися допомогою фахівця в галузі права, але вказане клопотання співробітниками поліції було проігноровано. Жодного доказу його провини відповідачем надано не було та його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності. Виносячи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач не роз`яснив йому права, умисно позбавив можливості скористатися правовою допомогою. Також, у нього не було можливості зібрати необхідні докази для спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення і надати їх при розгляді справи. Вимірювання швидкості руху автомобіля проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20ТruCAM, серійний номер 000709. Вказаний тип засобу вимірювальної техніки зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме згідно п. 1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема УЗ197-12.

Просить суд визнати незаконними дії інспектора 4 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Клочкова М.П. щодо складання постанови серії ЕАМ № 2678834 від 13.06.2020 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП. Скасувати постанову ЕАМ № 2678834 від 13.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 22 червня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

24 червня 2020 року недоліки адміністративного позову було усунуто.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 26 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 06 липня 2020 року.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 06 липня 2020 року було продовжено процесуальний строк та відкладено розгляд адміністративної справи на 15 липня 2020 року.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 15 липня 2020 року за клопотанням позивача було залучено у якості співвідповідача у справі - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій додатково зазначив, що ознайомившись з відзивом відповідача, вважає вказані ним обставини такими, що не відповідають дійсності. Відповідачем Клочковим М.П. було порушено процедуру розгляду справи, зокрема йому не було роз`яснено процесуальні права, процедуру оскарження постанови та його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, він не був ознайомлений з сертифікатами відповідності на пристрій TruCam. Вважає, що жодних доказів на спростування його доводів відповідачами надано не було, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач - інспектор 4 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенант поліції Клочков М.П. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надіславши на адресу суду відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що під час несення служби в м. Харкові, за адресою: пр-т. Московський, 269 в межах Немишлянського району 13.06.2020 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000709 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу СНEVROLET CRUZE, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 89 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 39 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, після чого ним було подано сигнал про зупинку транспортного засобу. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, ним було прийнято рішення про складання адміністративного матеріалу відносно позивача. За результатом розгляду винесено постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., до постанови в якості доказу було долучено фото, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20. Інформація про долучення даного доказу до постанови зазначена в п. 6 оскаржуваної постанови. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердженого типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012, пройшов повірку. Зазначив, що у відповідності що до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені..., частиною першою, другою, третьою і п`ятою ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Позивачу були роз`яснені його права у відповідності до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, порядок оскарження та порядок оплати постанови. За усною заявою водія, він був ознайомлений з сертифікатами відповідності на прилад та із самим приладом. У випадку незгоди позивач мав можливість надати письмові пояснення на окремому аркуші. Просить відмовити в задоволенні позову.

Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції уповноваженого представника до суду не направили, будучи належним часом повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Як вбачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, постановою серії ЕАМ № 2678834 від 13 червня 2020 року, складеної інспектором 4 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенантом поліції Клочковим М.П., ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Згідно вищевказаної постанови, ОСОБА_1 13.06.2020 року, керував транспортним засобом СНEVROLET CRUZE державний номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 89 км/год. при дозволених 50 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась лазерним пристроєм TruCAM 000709.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306.

Статтею 14 вищевказного Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач в позовній заяви посилається на незаконність використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 та, відповідно, прийняття незаконної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM", який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 пристрій TruCAM виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення їх результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП від 04 жовтня 2018 року.

Стосовно доводів позивача щодо неправомірності складення відносно нього постанови про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 258 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що вказує на дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі № 341/91/17, яка відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Додатком 5 до Інструкції № 1395 передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення (п. 9 «до постанови додаються…»).

На виконання приписів КУпАП в оскаржуваній постанові є посилання на технічний засіб, яким здійснювалось вимірювання швидкості - TruCAM 000709, втім, суд зауважує, що в графі 9 оскаржуваної постанови «до постанови додаються» нічого не зазначено, та відповідач не надав доказів того, що постанова містить всі обов`язкові реквізити, передбачені ст. 283 КУпАП, чим порушив вимоги ч.2 ст.77, ч.3 ст.79 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що незазначення у п. 7 доказів вчинення правопорушення не є формальністю, а є безпосередньо доказом здійснення адміністративного правопорушення.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.04.2018 (справа № 202/2862/17, 2-а/202/143/2017), від 26.04.2018 (справа № 200/5590/17 (2а/200/669/17)), 20.12.2019 року (справа № 191/1060/17 (2-а/191/94/17)), від 23.12.2019 (справа № 524/253/17) і є обов`язковою для суду з огляду на вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин суд зазначає, що відповідачем під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення порушені вимоги, встановлені ст.ст. 7, 283 КУпАП в частині не ознайомлення позивача з його правами щодо оскарження спірної постанови.

Крім того, відповідач не надав того, що позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, порядок та строк оскарження спірної постанови.

Щодо вимоги позивача про визнання дій лейтенанта поліції УПП в Харківській області Клочкова Михайла Петровича такими, що не відповідають закону щодо складання спірної постанови від 13 червня 2020 року серії ЕАМ № 2678834, суд зазначає наступне.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено ч.3 ст. 286 КАС України).

Отже, суд не наділеней повноваженнями щодо визнання протиправними дії поліцейського УПП в Харківській області щодо складання спірної постанови від 13 червня 2020 року серії ЕАМ № 2678834 лейтенанта поліції Клочкова М.П., який є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ та здійснював виконання своїх владних повноважень з цього питання.

Суд вважає належним способом захисту порушених прав позивача скасування зазначеної постанови серії ЕАМ № 2678834 по справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн. В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 293, 294 КУпАП. України, суд,-

Ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції УПП в Харківській області Клочкова Михайла Петровича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2678834, винесену 13 червня 2020 року інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції Клочковим Михайлом Петровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальністю за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., справу провадженням закрити.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліціїна користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 210 (двісті десять) грн. 20 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.С. Река