Справа № 520/6443/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 серпня 2020 р. № 520/6443/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати рішення № 64 від 28.04.2020 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку пенсії ліквідатора Чорнобильської катастрофи, інваліда ІІ групи ЧАЕС ОСОБА_1 протизаконним, таким, що містить пряму дискримінацію в розрахунку розміру пенсії по інвалідності по зрівнянню з розміром відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я іншими працюючими, які отримали ушкодження здоров`я, каліцтво в аналогічних умовах по зрівнянню з іншими працюючими, які отримали каліцтво в аналогічних умовах порушення роботодавцем правил техніки безпеки праці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нараховувати та сплачувати належну ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, обчислену виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, в розмірі 18892 гривен, починаючи з 23.04.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при збільшенні розміру мінімальної заробітної плати нараховувати та сплачувати належну ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в новому розмірі, обчисленому виходячи з п`ятикратного розміру збільшеної мінімальної заробітної плати, без врахування обмежень максимального розміру;

- звернутися до Уповноваженого з прав людини Верховної Ради України, відповідно до абзацу восьмого частини першої статті 10 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні", за висновком про дискримінацію.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалідом 2 групи. Позивачем вказано, що він перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії. В той же час, ОСОБА_1 вказано, що відповідачем виплата йому пенсії здійснюється у зменшеному розмірі, чим порушено його права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 09.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.07.2020 року ухвалено розгляд справи №520/6443/2020 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області інформацію стосовно підстав прийняття оскаржуваного рішення № 64 від 28.04.2020 року, а також підстав проведення зазначеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з огляду на його необґрунтованість та недоведеність. При цьому, представником відповідача вказано, що рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», проте зазначене рішення не містило положень щодо порядку його виконання. Також представником відповідача вказано, що ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не визначено механізму проведення перерахунку пенсії особам, які вказані у даній статті, а такий механізм встановлений Порядок № 1210, який є чинним та не скасованим. В той же час, з 01.07.2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 543 «Про внесення змін до деяких постав Кабінету Міністрів України, якою розширено коло осіб, що мають право на призначення пенсії в розмірі, обчисленому відповідно до п. 9-1 Порядку з урахуванням Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(ІІ)/2019 та постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено зміни до п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказане, на думку представника відповідача, узгоджується із висновками Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №520/12609/19, в якому зазначено, що перерахунок пенсії здійснюється за заявою особи та з урахуванням формули, передбаченої п 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210.

Як передбачено положеннями ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалідом ЧАЕС 2 групи, захворювання якого пов`язані з виконанням роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у якого 80% втрата працездатності внаслідок радіаційного переопромінювання.

У позовній заяві позивачем вказано, що на сьогоднішній день розмір отримуваної державної пенсії по інвалідності становить 10447,50 грн., що на 8444,50 грн. менше 80% х 5 х 4723 = 18892 грн., сума відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, визначеним цивільним законодавством для працюючих, які отримали каліцтво в аналогічних умовах радіаційного переопромінювання внаслідок порушення адміністрацією норм радіаційної безпеки та основних санітарних правил, розрахована відповідно до вимог цивільного законодавства України.

Позивачем вказано, що зазначене зменшення є дискримінацією відповідно до статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 06.09.2012 №5207 -VI.

Під час розгляду справи судом встановлено, що після внесення 28 грудня 2014 року Верховною Радою України змін до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ, якими був відмінений мінімальний розмір пенсії по інвалідності, який становив для другої групи інвалідності ЧАЕС 8 (вісім) мінімальних розмірів пенсії за віком.

Як зазначено позивачем, розмір належної йому пенсії по інвалідності став значно меншим, ніж розмір відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, визначений цивільним законодавством для працюючих, які отримали каліцтво в аналогічних умовах радіаційного переопромінювання внаслідок порушення адміністрацією норм радіаційної безпеки та основних санітарних правил.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2020 було автоматично проведено перерахунок пенсії позивача, що підтверджується Протоколом/розпорядженням щодо призначення/перерахунку пенсії від 28.04.2020 року за пенсійною справою № 64 відповідно до пп. 1, 2 постанови КМУ №251 від 01.04.2020 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році".

Позивач, не погодившись із вказаним протоколом (рішенням) відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що у положеннях ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Як визначено положеннями ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно із положеннями пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до п. 1.7. Порядок № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Документи, що необхідні для призначення (перерахунку, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший) визначені в пункті 2.1 розділу II Порядку № 22-1.

Пунктом 2.8 Порядку № 22-1 визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Згідно з п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно із приписами п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що законною підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України будь-яких процесуальних рішень є саме подання заяви для здійснення перерахунку пенсії відповідно до затвердженого цим Порядком Додатку 2.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач із заявою стосовно проведення перерахунку його пенсії до відповідача не звертався, що свідчить про обставини не прийняття відповідачем рішення за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії на умовах, які бажані для нього.

Водночас, судовим розглядом справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відповідно до протоколу про перерахунок пенсії №64 від 28.04.2020 року позивачу автоматично проведено перерахунок пенсії згідно до пп.1, п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" №251 від 01.04.2020 року із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати в Україні в розмірі 1,11.

З наявної в матеріалах справи копії вказаного перерахунку вбачається, що в графі «Вид перерахунку» зазначено: «індивідуально (масовий) індексація заробітку».

Суд зазначає, що зі змісту позовної зави не вбачається доводів позивача стосовно протиправності такого перерахунку, проте вказано на обставини дискримінаційного розміру пенсії в розумінні статті 1197 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пп.2 ч.1 ст. 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" дискримінація визначена як ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Суд зазначає, що матеріали справи містять витяги з Підсистеми призначення та виплати пенсії від 28.04.2020 року та від 13.06.2020 року, з яких вбачається, що розмір пенсії позивача зменшено не було. Крім того, суд зазначає, що підстави проведення перерахунку та оформлення останнього у вигляді протоколу, на переконання суду, виключають ознаки дискримінації стосовно позивача.

В той же час, судом при дослідженні змісту спірного у даній справі протоколу не встановлено обставин, що можуть свідчити про його протиправність або порушення таким протоколом прав позивача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протизаконним рішення № 64 від 28.04.2020 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку пенсії ліквідатора Чорнобильської катастрофи, інваліда ІІ групи ЧАЕС ОСОБА_1 , таким, що містить пряму дискримінацію в розрахунку розміру пенсії по інвалідності по зрівнянню з розміром відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я іншими працюючими, які отримали ушкодження здоров`я, каліцтво в аналогічних умовах по зрівнянню з іншими працюючими, які отримали каліцтво в аналогічних умовах порушення роботодавцем правил техніки безпеки праці.

Стосовно позовних вимог позивача про звернення до Уповноваженого з прав людини Верховної Ради України відповідно до абзацу восьмого частини першої статті 10 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" за висновком про дискримінацію суд зазначає, що положення ст. 1197 Цивільного кодексу України регулюють визначення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи в рамках трудових відносин потерпілого та роботодавця та не регулюють порядок пенсійного забезпечення особи, як постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи обставини того, позовні вимоги позивача в іншій частині є похідними від першої позовної вимоги та з огляду на висновки суду у даній справі, суд вважає, що останні задоволенню також не підлягають.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.