Справа № 320/1427/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1427/19 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Чаку Є.В. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківський хлібокомбінат» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківський хлібокомбінат» (далі - ТОВ "Білоцерківський хлібокомбінат", позивач) звернулося з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.12.2018 №, №, №, №1.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги вказує про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.06.2018.

За результатами перевірки складено акт від 15.11.2018 №999/10-36-14-11/00378632, на підставі якого податковим органом винесено наступні оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 13.12.2018:

№1 форми «В4», яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 217140,00 грн.;

№ форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» на 22035088,00 грн., в тому числі, за податковим зобов`язанням - 17628070,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 4407018,00 грн.;

№ форми «П», яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 39858,00 грн.;

№ форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість» на 20346950,00 грн., в тому числі, за податковим зобов`язанням - 16277560,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 4069390,00 грн.

Вищевказані порушення, на думку податкового органу, зумовлені відсутністю реального здійснення операцій з придбання ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» товарів від СТОВ «Урожай», ТОВ «Сіджи Груп», ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд» та непов`язаністю отриманих ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» коштів від ТОВ «Ван Дер Мак», ТОВ «Керуюча компанія «Нафтотрейдмагістраль», ПП «Агропродпостач» з постачанням зазначеним контрагентам хлібобулочних виробів.

Не погоджуючись із вказаними твердженнями податкового органу, висновками викладеними в акті перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями, позивач скористався своїм правом на оскарження.

За результатами оскарження вказаних рішень в адміністративному порядку останні залишені без змін.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України).

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, будь-які документи можна вважати первинними, що є підставою для їх врахування в податковому обліку, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, між ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» (Покупець), та СТОВ «Урожай» (Постачальник) укладено договір поставки від 01.06.2017 №СГ0106-17 (далі - договір поставки) відповідно до якого постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити товар на умовах, що передбачений договором (пункт 1.1). Кількість, асортимент, ціна товару, строки (терміни) передачі (поставки) й оплати товару, місце постачання (пункт поставки) товару визначаються додатками до договору, які є його невід`ємною частиною (пункт 1.2). Умови постачання товару узгоджуються сторонами в додатках до договору (пункт 2.3).

Факт передачі товару між сторонами підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі №1 від 24.07.2017 до додатку №1 від 01.06.2017, №1 від 29.09.2017 до додатку №2 від 27.07.2017, №1 від 24.01.2018 до додатку №3 від 24.01.2018.

На підтвердження надходження на ім`я ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» зазначеного в актах обсягу товару, між СТОВ «Урожай», ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» та ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» було складено та підписано трьохсторонні акти від 24.07.2017, від 29.09.2017, від 24.01.2018 про те, що СТОВ «Урожай» передав, а ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» прийняв товар на зерновому складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл»/ОМТП.

Окрім того, матеріалами справи також підтверджується подальше використання позивачем у власній господарській діяльності придбаного у СТОВ «Урожай».

Так, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між позивачем, ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» та ТОВ «Вторметекспорт» укладено договори комісії від 29.01.2016 №К2901-3, та від 30.06.2017 №К3006-4 відповідно.

Згідно з умовами вказаних договорів комітент (ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат») доручає, а комісіонер (ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл», ТОВ «Вторметекспорт») зобов`язується за дорученням комітента за плату здійснити від свого імені та за рахунок комітента наступні юридично значимі дії:

- здійснювати реалізацію (продаж та/чи поставку) на експорт з України Товару, що належи Комітенту. Найменування Товару, асортимент, кількість і ціна Товару визначається в Додатках до Договору,

- укладати експортні договори (контракти) купівлі-продажу та/чи поставки, оформляти і підписувати в інтересах Комітента інші документи, необхідні для здійснення продажу товару на експорт, а також діяти в інтересах Комітента в рамках вже укладених зовнішньоекономічних експортних договорів (контрактів),

- укладати договори (митного оформлення продукції) з підприємствами (брокерами), що мають свідоцтва про визнання підприємства декларантом, та здійснювати всі необхідні митні платежі;

- здійснювати/забезпечити транспортування Товару згідно базису поставки Товару по Контракту;

- здійснювати інші дії, пов`язані з вищевикладеними операціями, необхідні для виконання доручень Комітента (п.1.1 договорів).

Згідно пункту 3.1 вказаних договорів комісіонер зобов`язаний відповідно до даного договору самостійно здійснити необхідну комерційно-маркетингову роботу, знайти нерезидента - покупця товару, власником якого є Комітент, з метою здійснення експорту, провести всю переддоговірну роботу й укласти з покупцем - нерезидентом контракт на найбільш вигідних для комітента умовах відповідно до вимог, вказаних в додатках до цього договору. Комісіонер може реалізовувати товар, переданий йому Комітентом, у рамках вже укладених комісіонером експортних контрактів.

З матеріалів справи вбачається виконання вказаних договорів комісії сторонами.

Так, передача товару (кукурудзи 3 класу, українського походження, врожаю 2017 року; пшениці 2, 3, 5, 6 класів, українського походження, врожаю 2017 року) комісіонеру здійснювалась на зерновому складі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» /Одеський морський торгівельний порт на умовах поставки EXW, що передбачено додатками №5 від 27.07.2017, № 6 від 24.01.2018 до договору комісії від 29.01.2016 №К2901-3, додатком №1 від 30.06.2017 до договору комісії від 30.06.2017 №К3006-4 на підставі актів приймання-передачі № 1 від 29.09.2017 до додатку №5 від 27.07.2017, №1 від 24.01.2018 до додатку №6 від 24.01.2018, №1 від 24.07.2017 до додатку №1 від 30.06.2017 відповідно.

ТОВ "Олімпекс Купе Інтернешнл" як комісіонером було укладено з нерезидентом Company Black Sea Commodities Limited контракти від 29.09.2017 №С 2909/2017-ОКІ/3 на поставку кукурудзи 3 класу, врожаю 2017 року, в кількості 1800,00 тон +/-10%; від 08.02.2018 №W 0802/2018-ОКІ/1 на поставку пшениці 2, 3, 5, 6 класів, врожаю 2017 року, в кількості 2000,00 тон +/-10%; від 08.02.2018 №W 0802/2018-ОКІ/2 на поставку пшениці 2, 3, 5, 6 класів, врожаю 2017 року, в кількості 2000,00 тон +/-10%; від 08.02.2018 №W 0802/2018-ОКІ/3 на поставку пшениці 2, 3, 5, 6 класів, врожаю 2017 року, в кількості 2000,00 тон +/-10%; від 08.02.2018 №W 0802/2018-ОКІ/4 на поставку пшениці 2, 3, 5, 6 класів, врожаю 2017 року, в кількості 2200,00 тон +/-10%.

На виконання зобов`язань за цими контрактами ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» здійснило відвантаження та митне оформлення товару у кількості 1800000 кг за митною декларацією №500040/2018/000480 (дата перетину кордону 11.01.2018); у кількості 1979990 кг за митною декларацією №500040/2018/001845 (дата перетину кордону 15.02.2018); у кількості 2420000 кг за митною декларацією №500040/2018/002082 (дата перетину кордону 22.02.2018); у кількості 1600010 кг за митною декларацією №500040/2018/002086 (дата перетину кордону 22.02.2018); у кількості 2200000 кг за митною декларацією №500040/2018/002081 (дата перетину кордону 22.02.2018).

За результатами виконаних операцій ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» надало на адресу позивача звіти комісіонера від 28.02.2018 та від 17.01.2018. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» позивачу підтверджується актами надання послуг від 17.01.2018 №6 та від 28.02.2018 №49, що містяться в матеріалах справи.

ТОВ «Вторметекспорт» як комісіонером було укладено контракти від 24.07.2017 №С 2407/2017-VME/25 на поставку ячменю 3 класу, врожаю 2017 року, в кількості 2500,00 тон +/-5% з нерезидентом Company Black Sea Commodities Limited.

На виконання зобов`язань за вказаним контрактом ТОВ «Вторметекспорт» здійснило відвантаження та митне оформлення товару кількості 2500000 кг за митною декларацією №500040/2018/005634 (дата перетину кордону 02.08.2017).

За результатами виконаних операцій ТОВ «Вторметекспорт» надало на адресу позивача звіт комісіонера від 11.08.2017. Факт надання комісійних послуг ТОВ «Вторметекспорт» позивачу підтверджується актом надання послуг №23 від 11.08.2017.

Таким чином, враховуючи, що позивачем, з метою підтвердження реального характеру виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаними вище договорами долучено до матеріалів справи документи, що підтверджують подальшу реалізацію придбаного у його контрагентів товару, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем правомірно включено сплачені кошти до сум податкового кредиту з податку на додану вартість та збільшено від`ємне значення фінансового результату підприємства до оподаткування звітних періодів.

Стосовно господарських операцій між позивачем та ТОВ «Сіджи Груп», ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд» колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» (Покупець), та ТОВ «Сіджи Груп» (Постачальник) укладено договір поставки від 12.03.2018 №120318-С/БЦХ відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у встановлений Договором термін товар у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору (пункт 1.1).

Факт передачі товару підтверджується актами прийому-передачі від 19.03.2018 №19/03, від 20.03.2018 №20/03, від 21.03.2018 №21/03.

Між ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» (Покупець), та ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд» (Постачальник) укладено договір поставки від 19.01.2016 №1901-16/2 відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити Товар на умовах, що передбачені Договором (пункт 1.1).

Факт передачі товару підтверджується актами прийому-передачі від 28.04.2017, від 18.02.2016, від 29.01.2016.

Додатками №1 від 29.01.2016, №2 від 05.02.2016, №4 від 28.04.2017 до договору комісії від 29.01.2016 №К2901-3 визначено, що передача товару Комісіонеру здійснюється на терміналі ТОВ «Пріста Ойл-Україна» / Одеський морський торгівельний порт.

Як вбачається з матеріалів справи, передача обумовленого у додатках обсягу товару у розпорядження ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» відбувалась на підставі актів прийому-передачі товару на комісію № 1 від 28.04.2017 до додатку №3 від 28.04.2017, №1 від 29.01.2016 до додатку №1 від 29.01.2016, №1 від 18.02.2016 до додатку №2 від 05.02.2016.

Так, ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» укладено з нерезидентом VERNON BUSINESS LIMITED та Company «Black Sea Commodities Limited» зовнішньоекономічні контракти від 09.02.2016 №С 0902/2016-ОКІ на поставку олії соняшникової нерафінованої українського походження врожаю 2015 року, від 03.05.2017 №С 0305/2017-ОКІ/1 на поставку олії соняшникової нерафінованої українського походження врожаю 2016 року, відповідно.

Після відвантаження та митного оформлення товару за митними деклараціями: у кількості 500000 кг за митною декларацією №500040/2017/002889 (дата перетину кордону 12.05.2017); у кількості 340000 кг за митною декларацією №500060703/2016/001827 (дата перетину кордону 25.02.2016), ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» надано позивачу звіти комісіонера від 18.05.2017 та від 17.03.2016, що підтверджується актами надання послуг від 18.05.2017 №95 та від 17.03.2016 №69.

Таким чином, в матеріалах справи містяться документи, що підтверджують подальшу реалізацію придбаного у СТОВ «Урожай», ТОВ «Сіджи Груп», ТОВ «Металзюкрайн Корп Лтд» товару по ланцюгу постачання без ознак пересорту та з позитивним фінансовим результатом господарських операцій для позивача суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності (Company «Black Sea Commodities Limited», «biz-world.cz, spol. s r.o.», VERNON BUSINESS LIMITED), а саме: зовнішньоекономічних контрактів та специфікацій до них, митних декларацій з підтвердженням митного органу про фактичне вивезення товару за межі митної території України.

Стосовно правовідносин які склалися між ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» та ТОВ «Ван Дер Мак», ТОВ «Керуюча компанія «Нафтотрейдмагістраль», ПП «Агропродпостач».

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та вказаними вище контрагентами укладено договори поставки продукції від 01.09.2017 №340, від 01.07.2017 №688, від 14.06.2016 №465.

Так, умовами вказаних договорів поставки визначено, що Постачальник зобов`язується поставляти на умовах Договору сухарно-бараночні (сухарі, сушка, соломка), хлібобулочні (хліб, булочні та здобні вироби), кондитерські вироби (торти, тістечка, кекси, печиво, пряники), у відповідності з поданими Покупцями і погодженими Постачальниками замовленнями, а Покупці зобов`язані приймати товар та своєчасно сплачувати його вартість.

Поставка товару здійснюється окремими партіями на умовах EXW (склад Постачальника, визначений у Додатку №2) згідно правил Інкотермс 2010 або СРТ (місце доставки автотранспортом визначено у Додатку №1) згідно правил Інкотермс 2010.

Операції з реалізації товару контрагентам відображені позивачем у картках рахунку «Розрахунки з покупцями готової продукції» із зазначенням дати поставки, номеру товарно-транспортної накладної по кожній поставці та стану розрахунку по кожній операції.

Крім того, позивач вказує, що для перевезення хлібобулочних виробів між ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» та ТОВ «Торговий дім «Гетьман», ТОВ «Логіст Сервіс» укладено договори перевезення, відповідно до яких здійснювалось постачання продукції позивача ТОВ «Ван Дер Мак», ТОВ «Керуюча компанія «Нафтотрейдмагістраль» та ПП «Агропродпостач».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість викладених в акті перевірки висновків контролюючого органу про непов`язаність отриманих ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» коштів від ТОВ «Ван Дер Мак», ТОВ «Керуюча компанія «Нафтотрейдмагістраль», ПП «Агропродпостач» з постачанням позивачем зазначеним контрагентам хлібобулочних виробів та висновку про те, що отримані кошти є активом, який враховується у складі інших доходів.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено факт руху активів по всьому ланцюгу постачання, від придбання позивачем товару до його подальшої реалізації покупцям, що підтверджується наявними у матеріалах справи первинними документами, які також надавались позивачем до перевірки.

Доводи апелянта про наявність досудових кримінальних проваджень, фігурантами у яких є СТОВ «Урожай» та ТОВ «Сіджи Груп» колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки сам лише факт здійснення досудового розслідування щодо контрагентів позивача, не свідчить ні про фіктивність останніх, ні про нереальність спірних господарських операцій чи про фактичну неможливість їх здійснення. Зібраним у ході досудового розслідування доказам має надати кримінальний суд, рішення (ухвала, вирок) якого щодо того, чи мали місце спірні операції, у відповідності до частини шостої статті 78 КАС є обов`язковим для адміністративного суду.

Посилання апелянта на те, що до перевірки не були надані сертифікати якості товару, походження встановити неможливо, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в наявних в матеріалах справи кладених ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл» картках аналізу зерна в графі «Походження» зазначено - «Україна».

Разом з тим, договором поставки від 01.06.2017 №СГ0106-17 не передбачено наявність саме сертифікату якості продукції, зокрема передбачено «сертифікат якості або інші документи щодо якості партії товару».

Також, колегія суддів, звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру» від 09 квітня 2014 року № 1193-VІІ внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» та скасовано обов`язкову сертифікацію якості зерна.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем надано достатньо необхідних документів, що підтверджують відповідність якості товару встановленим нормативам.

Крім того, навіть за умови ненадання документів щодо якості придбаного товару такі обставини не можуть безумовно свідчити про нездійснення спірної господарської операції між позивачем та його контрагентами.

Аналіз наведених вище норм закону та матеріалів справи дає підстави для висновку про те, що вказані договори укладені позивачем з метою настання реальних наслідків, пов`язані з фінансово-господарською діяльністю позивача, відповідають їх економічному змісту, що, в свою чергу, є свідченням добросовісності позивача при їх здійсненні.

Також колегія суддів вважає, що посилання відповідача на наявну у контролюючого органу податкову інформацію є необґрунтованим, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, складених за наслідками проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентом та не є належними доказами в розумінні процесуального закону.

Так, податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначаються податкові зобов`язання платника податків, приймаються податковим органом за результатами безпосередньої оцінки фінансово-господарських документів, активів та інших обставин господарської діяльності особи, з дотриманням визначеної законом процедури, висновки податкового органу повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між ТОВ «Білоцерківський хлібокомбінат» та його контрагентами дійсно склалися реальні господарсько-правові відносини, результатом яких став реальний рух активів, зміна майнового стану сторін.

Крім того, товар використано у господарській діяльності, що підтверджується належно складеними митними деклараціями відносно вивезення товарів за межі митного кордону України (експорту), та отримано позитивний фінансовий результат від даної операції.

Таким чином, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки податкового органу про відсутність реального здійснення операцій по взаємовідносинах позивача з вказаними контрагентами є безпідставними та непідтвердженими належними доказами.

Оцінюючи доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення адміністративного позову.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 10.08.2020 року.