Справа № 640/6653/20
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Колесникової А.Ю.,

за участю

представника позивача Ястребової В.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції у м. Бориспіль Київської області, лейтенанта поліції Сущенка Євгена Михайловича про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

05.05.2020 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду за підсудністю надійшов вказаний позов.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 06.03.2020 року позивач був зупинений двома особами у поліцейській формі. Як зазначає позивач, дані особи не назвали свої прізвище, посаду, спеціальне звання та на вимогу у водія не надали службове посвідчення. Після цього, інспектор патрульної поліції виніс постанову, без розгляду справи по суті. Позивач вказує, що інспектором не було надано жодного доказу на підтвердження порушення правил дорожнього позивачу, а тому на думку позивача постанова винесена із суттєвими порушеннями та безпідставно. У зв`язку з цим, позивач просить визнати дії відповідача неправомірними та скасувати постанову серії ЕАК №2203398 від 06.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді від 07.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав поданий позов, просив суд його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду подав відзив, у якому заперечує проти задоволення вказаного позову. Вважає, що твердження позивача викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортними засобом BMW 530 I н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 35, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п.9.2.б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 та скоїв адміністративне правопорушення за яке частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425 гривень. Крім цього зазначає, що інспектором правомірно винесена постанова, будь-яких порушень при розгляді справи не було.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, та оцінивши досліджені у судовому засіданні письмові та електронні докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме, те що він о 00 годині 12 хвилин 06.03.2020 року керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті чим порушив п.9.2.2 ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Зазначене рішення суб`єкта владних повноважень наразі є предметом оскарження.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2,3,5 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 1 ст.9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (надалі за текстом - Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону; Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

За змістом п.1.1 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі по тексту - ПДР) ці Правила відповідно до Закону №3353-XII встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР зазначено що, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За п.9.1. ПДР України попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до положень п.9.2.б ПДР України, порушення яких інкримінують позивачу водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність водія, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року №1395 (далі за текстом - Інструкція №1395), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вимог ч.3 ст. 254 та ст. 258 КУпАП вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не складається.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містять відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

З переглянутого у судовому засіданні відео «IMG7498.mp4» знятого на стаціонарний відео реєстратор патрульного автомобіля вбачається, що автомобіль чорного кольору здійснив випередження патрульного автомобілю, згодом змінив смугу руху, здійснив випередження фургону білого кольору з правого боку та через деякий час зайняв крайню ліву смугу для руху. Вказане перестроювання автомобіль здійснював без світлового покажчика повороту. Згодом, коли вказаний автомобіль чорного кольору зупинявся на вимогу поліцейського світловий покажчик повороту був увімкненим. Крім цього, автомобіль чорного кольору весь час був у зоні видимості. Після зупинки транспортного засобу вбачається, що автомобіль чорного кольору який рухався є автомобіль марки BMW 530I д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до пп. а,б п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1

З відеофайлу «.mov» знятого на нагрудну камеру поліцейського вбачається, що спочатку позивач відмовився пред`являти водійське посвідчення та реєстраційний документ до того, поки йому не назвуть причину зупинки.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що особи у поліцейській формі не представились чим порушили ч. ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію». Вказане твердження позивача є хибним, оскільки в вищевказаного відеофайлу чітко вбачається, що відповідач у справі - Сущенко Є.М. на вимогу позивача у справі, дістав своє службове посвідчення, пред`явив його позивачу, одночасно називаючи свою посаду, спеціальне звання та прізвище. Позивач у відео вказує, що йому покази «пусте посвідчення», вказане також суд не бере до уваги, оскільки з вказаного відеофайлу також вбачається, що документ який було пред`явлено позивачу то службове посвідчення інспектора Сущенка Є.М . З вказаного відеофайлу вбачається, що ОСОБА_1 переконував що його зупинили безпідставно, оскільки він не порушував ПДР України, а тому він не буде пред`являти документи для ознайомлення на вимогу працівників поліції. Згодом, все таки позивачем були пред`явлені документи, але таким чином, що працівники поліції не мали фізичної можливості їх подивитись, оскільки вони знаходились у темноті та близько з півметра від інспекторів. Після цього, інспектором було надано позивачу доказ вчинення останнім правопорушення, під час перегляду якого позивач заперечував спочатку, що то взагалі не його автомобіль, потім вказував що автомобіль його, але повороти він вмикав. Після цього, водій всіляко уникав спілкування з працівниками патрульної поліції, не виконував законні вимоги працівників поліції. Після цього, позивач зателефонував на гарячу лінію 102, та повідомив, що його зупинили два екіпажа патрульної поліції, заблокували йому рух, погрожують йому та вимагають хабар. З відео також вбачається, що водій, взагалі зачинився у авто, увімкнув музику та деякий час взагалі не реагував на вимогу поліцейських.

З відеофайлу «.mov» переглянутого у судовому засіданні вбачається, що водій знову зачинився в автомобілі та не реагував на вимогу працівників патрульної поліції. О 00:50 хвилин (на відео 00:35) інспектор патрульної поліції Сущенко Євген Михайлович. Позивач у позовній заяві вказує, що розгляд справи було із суттєвими порушеннями. Вказане твердження спростовується дослідженим відео файлом, оскільки з відео вбачається, що інспектором Сущенко Є.М. було оголошено про початок розгляду справи, роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП України, та роз`яснено право передбачене ст. 63 Конституції України. Позивачу було запропоновано дати пояснення з приводу правопорушення, за яке його притягувати до адміністративної відповідальності, на що позивач зазначив «я не порушував». Переглянувши вказане відео, суд не вбачає порушення процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З відеофайлу «.mov» вбачається, що водій автомобіля, позивач у справі відмовився від отримання копії постанови про вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши всі докази в сукупності та кожен доказ окремо, наданий сторонами, спростовується твердження позивача викладене у позовній, що справа була розглянута без його участі, та справа розглядалась взагалі без позивача.

За ч.1 ст. 278 КУпАП Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

З відео вбачається, що посадова особа, виконала вищевказані вимоги. Про розгляд справи позивач був повідомлений, крім того він був присутнім під час розгляду справи. Той факт, що під час розгляду справи ОСОБА_1 зачинився у автомобілі не означає, що він не був повідомлений чи присутній під час розгляду справи. Жодних клопотань позивачем під час розгляду справи не було заявлено, хоча йому було роз`яснено, що він має право подавати такі клопотання.

Суд погоджуються з доводами відповідача, що позивач дійсно порушив вимоги п.9.2.б ПДР України, та критично сприймає пояснення позивача, з приводу його невинуватості та порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки такий спосіб захисту обраний позивачем з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що дотримання ПДР є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 06 березня 2020 року серії ЕАК № 2203398 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. винесена правомірно та скасуванню не підлягає.

За таких обставин у задоволенні пред`явленого позов належить відмовити у повному обсязі.

Керуючисьп.п.1.1.,1.9,2.1.,2.4,9.1 ПДР України, ст.ст. 77, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції у м. Бориспіль Київської області, лейтенанта поліції Сущенка Євгена Михайловича про скасування постанови - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом протягом десяти днів з дня його проголошення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду

Київської області Чирка С.С.