Справа № 300/1942/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1942/19 пров. № А/857/917/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , до якої приєднався ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року в справі №300/1942/19 (суддя Матуляк Я.П., час ухвалення 11:50, м. Івано-Франківськ, рішення складено в повному обсязі 16 грудня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_2 , про скасування заборгованості та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в якому просив скасувати заборгованість перед Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради за надмірно виплачену субсидію, що складає 2353,99 грн, та відновити виплату субсидії в подальшому; суми субсидій, що були надміру перераховані внаслідок допущеної помилки розрахунку розміру раніше призначеної субсидії, враховувати при призначенні субсидії на новий термін.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 проведена заміна первинного позивача - ОСОБА_2 на належного позивача - ОСОБА_1 (а.с.61-63).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 (а.с.74, 75).

Рішенням від 09 грудня 2019 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, до якої приєднався ОСОБА_2 , оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулася з вини отримувача субсидій, а саме - через його зловживання, зокрема, подання документів з недостовірними відомостями (п.20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абз.2 п.1 Положення субсидія є безповоротною і її отримання не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.

Вважає, що відповідач не мав права самостійно знімати надміру нараховані (виплачені) суми без звернення з вимогою до отримувача субсидії, а у випадку відмови - без рішення суду про стягнення надміру виплачених коштів.

Зважаючи на штучне створення боргу позивача за житлово-комунальні послуги, відповідачем припинено нарахування в подальшому субсидії.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник позивача, позивач та третя особа підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що Департаментом соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_1 призначено субсидію на період 01.05.2015 по 30.04.2016 та по автоматичному розрахунку з 01.05.2016 по 30.04.2017 та з 01.05.2017 по 30.04.2018, в т.ч. на послугу теплопостачання.

Субсидія ОСОБА_1 за період з 01.05.2015 року по 30.09.2017 року на оплату послуги центрального опалення та абонентського обслуговування надавалась ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія».

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про підключення будинків до мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» від 14.09.2017 року № 738 вирішено підключити будинки по вул. Г. Хоткевича до мереж ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» з 01.10.2017 року, в тому числі й будинок 46, корпус 5 (а.с.34).

Враховуючи вказане рішення, Департаментом соціальної політики Лобаз Г.В. призначено по автоматичному розрахунку субсидію з 01.10.2017 року на оплату послуги теплопостачання від ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» на період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року.

По закінченню опалювального сезону проведено звірку з ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та встановлено, що будинок за адресою вул. Г. Хоткевича, 46, корпус 5, обладнаний приладом обліку тепла. Відтак, розрахунок розміру субсидії позивачу повинен проводитись в меншому розмірі, ніж це було зроблено під час призначення субсидії. Як наслідок, на абонентський рахунок ОСОБА_1 поступило більше коштів, ніж це передбачено Законом (а.с.35).

У зв`язку з наведеними обставинами Департаментом соціальної політики проведено у травні та червні 2018 перерахунок субсидії по теплопостачанню за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року з врахуванням соціального нормативу використання теплової енергії для централізованого опалення абонентами, житлові будинки яких обладнані будинковими приладами обліку, про що неодноразово відповідач повідомляв позивача та третю особу на їх звернення (а.с.10-16, 42-47).

Як наслідок, надміру виплачену субсидію за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року в сумі 2566,41 грн. повернуто до державного бюджету з рахунків ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», в результаті чого у позивача виникла заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 2353,99 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що штучно створили заборгованість позивача за надання послуг теплопостачання, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що у позивача відсутня заборгованість перед відповідачем з виплачених сум субсидій, оскільки надміру виплачені кошти були повернуті з рахунків ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», а тому у позивача наявний борг саме перед надавачем комунальних послуг.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Умови та порядок надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг регулюються Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848, чинним на час надання субсидій позивачу.

Пунктом 4 Положення встановлено, що субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов`язкового відсотка платежу.

Для нарахування субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення подаються відомості про забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами за затвердженими формами, в яких зазначається вартість послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування комунальними послугами в опалювальний і неопалювальний періоди, - житлово - експлуатаційними організаціями, житлово-будівельними (житловими) кооперативами, об`єднаннями співвласників багатоквартирного будинку та організаціями, що надають житлово-комунальні послуги, органами самоорганізації населення (п.13 Положення).

Згідно з розрахунками субсидії за вказаний період (а.с.36-41), соціальний норматив для централізованого опалення без врахування будинкового приладу обліку теплової енергії становив:

з 01.10.2017 року по 31.10.2017року - 1215,02грн., обов`язкова плата за послугу теплопостачання - 548,08грн.;

з 01.11.2017 року по 30.11.2017 року - 1737,70грн., обов`язкова плата за послугу теплопостачання - 618,95грн.;

з 01.12.2017 року по 31.03.2018 року - 1729,31грн., обов`язкова плата за послугу теплопостачання - 618,95грн.;

з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року - 600,56грн, обов`язкова плата за послугу теплопостачання - 386,16грн.

Відповідно до пункту 14 Положення громадянин, якому призначено субсидію, зобов`язаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (орендар - про осіб, які фактично проживають), їх соціального статусу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання, підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг, закінчення строку реєстрації місця перебування, купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, шляхом подання відповідних документів. У разі зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб подаються також нові заява і декларація.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечувалося, що ОСОБА_1 не подавала до Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради заяву про зміну надавача послуг на центральне опалення та номер особового рахунку на послугу теплопостачання.

Крім того, за результатами проведеної звірки з ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» встановлено, що будинок за адресою вул. Г. Хоткевича, 46, корпус 5, обладнаний приладом обліку тепла. Відтак, розрахунок розміру субсидії позивачу повинен проводитись в меншому розмірі, ніж це було зроблено під час призначення субсидії та перераховано на абонентський рахунок ОСОБА_1 .

Згідно з п.20 Положення сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається за вимогою органу, що призначив субсидію, або безпосередньо отримувачем, або шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії на підприємствах - виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг.

Як наслідок, надміру виплачену субсидію за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року в сумі 2566,41грн повернуто до державного бюджету, в результаті чого у позивача виникла заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 2353,99 грн.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що він не знав і не міг знати про те, що нарахування відповідачем субсидії проводиться без урахування наявності приладу обліку тепла в будинку, в якому проживає позивач, а тому нею не було допущено умисного порушення, яке полягало в неповідомленні про зміну постачальника послуг та наявності в будинку приладу обліку тепла, однак, погоджується з судом першої інстанції, що наведене підлягало б доказуванню сторонами та встановленню судом у випадку виникнення спору щодо повернення громадянином сум надміру нарахованої та виплаченої субсидії.

У даному ж випадку такої вимоги до позивача не заявлено, оскільки у позивача відсутня заборгованість перед відповідачем з виплачених сум субсидій. Надміру виплачені кошти, у відповідності до вимог п. 20 Порядку, були повернуті до бюджету з рахунків ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго».

А тому, відповідно до довідки ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» борг у позивача наявний перед постачальником послуг, а не відповідачем (а.с.35).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога про скасування заборгованості позивача перед Департаментом соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради є необґрунтованою та безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

Як наслідок, зважаючи на наявність заборгованості позивача за надані послуги з теплопостачання (опалення), не підлягає також задоволенню і вимога про відновлення позивачу виплати субсидії.

Колегія суддів відхиляє покликання апелянта на неправильне застосування судом першої інстанції норм Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМ України від 21.10.1995 №848 в редакції станом на 07.04.2018, а не 01.05.2018, в якій відсутня норма щодо зняття сум з отримувачів субсидії, адже переплата суми субсидії була здійснена за період з 01.10.2017 по 30.04.2018, відтак, застосуванню підлягали норми законодавства, чинного на момент існування правових відносин між сторонами, а саме - в редакції станом до 01.05.2018.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який приєднався до апеляційної скарги, залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року в справі №300/1942/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 13.08.2020.