Справа № 420/3817/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3817/19

Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 05 грудня 2019 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Первинна професійна спілка Правозахисники країни, про визнання протиправним та скасування наказу № 108 від 22.05.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулось до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Первинна професійна спілка Правозахисники країни, про визнання протиправним та скасування наказу № 108 від 22.05.2019 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що згідно наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.05.2019 року № 108 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Позивач вважає Наказ № 108 про притягнення до дисциплінарної відповідальності протиправним та вважає, що в свої діях не вбачає склад дисциплінарного правопорушення, а також вказує на порушення відповідачем процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу № 108 від 22.05.2019 року відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

У своїх доводах апелянт зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення не з`ясовано у повній мірі фактичні обставини справи та не надано їм належної оцінки. Не надано оцінки наказу № 108 від 22.05.2019 року. Суд залишив поза увагою порушення, які мали місце під час притягнення апелянта до дисциплінарної відповідальності. Доводи щодо цілісності відеозапису також судом були залишені поза увагою, тобто, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які були долучені до матеріалів справи. Не встановлено чи мав місце дисциплінарний проступок, та саме в яких діях чи бездіяльності він полягав. Судом першої інстанції, на думку апелянта не було враховану обставини щодо неповідомлення позивача про призначення службового розслідування, а також порушення відповідачем строку притягнення до відповідальності передбаченого ст.. 16 Дисциплінарного Статуту НПУ.

В судове засідання, призначене на 13.08.2020 року о 15:30 год. сторони або їх представники не з`явились у призначений час, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом, що підтверджується розпискою (том 2 а.с. 272).

Про причини неприбуття суду не повідомили, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надали.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 за вказаних обставин можливо розглянути в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи письмовими доказами, на підставі ст.ст. 311, 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до наказу УПП в Одеській області ДПП «Про призначення та проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 21.03.2019 року № 58 призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб Управління. (т.1 а.с. 97)

У зв`язку зі збором та опрацюванням значної кількості інформації, нез`явленні ОСОБА_2 до комісії для надання пояснень за Доповідною запискою від 18.04.2019 року за № 7573/41/13/03/01-19 голови дисциплінарної комісії Архангельського В.М. (т.1 а.с. 98) строк вказаного службового розслідування був продовжений наказом начальника Управління від 18.04.2019 року № 75 на один місяць (т.1 а.с. 99).

Так, за результатами службового розслідування складено Висновок службового розслідування від 10.05.2019 року, в ході якого встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_3 та сержант поліції ОСОБА_2 за час несення служби не отримували повідомлення (завдання) на службовий планшет. 04.03.2019 року о 05 год. 16 хв. Лейтенант поліції ОСОБА_3 зазначив у службовий планшет «Інше службове завдання»: інформація про перерву та поставив відмітку про виконання о 05 год. 26 хв. Однак, згідно копії Книги нарядів Управління лейтенант поліції ОСОБА_3 здав вогнепальну зброю «Форт-17» та 28 набоїв до неї до відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП о 05 год. 10 хв., тобто зазначення про перерву було внесено в службовий планшет лейтенантом поліції Ручка Р.В. після прибуття до УПП в Одеській області ДПП, що в свою чергу спростовує твердження поліцейських на відеозаписі про те, що вони перебували на перерві під час несення служби.

Матеріалами відеозапису та письмовими доказами наявними в матеріалах справи, судом встановлено, що під час несення чергування позивача і її напарника 04.03.2019 року вранці інспектором-черговим ВЧС УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Остапчуком А.О. було виявлено відсутність реєстрації екіпажу «Океан-0362» в службовому планшеті, про що ОСОБА_4 повідомив т.в.о. командира батальйону № 3 УПП в Одеській області старшого лейтенанта Равеля Д.В. Дана обставина підтверджується рапортом ОСОБА_4 , який наявний у справі (т.1 .а.с 92).

Відтак, старший лейтенант ОСОБА_5 виїхав за місцем несення служби екіпажу «Океан-0362».

Суд першої інстанції акцентував увагу, що згідно з Розстановкою сил та засобів з батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НП України з 20.00 03.03.2019р. до 08:00 04.03.2019 р. (т.1 а.с. 121) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали здійснювати піший патруль Дерибасивської/Катерининської площі. Однак, ОСОБА_5 після прибуття до квадрату несення служби Дерибасівської/Катерининської площі було виявлено, що ОСОБА_2 знаходиться у автомобілі, а ОСОБА_3 був відсутній. Зазначена обставина відповідачем підтверджується відеозаписами, які наявні у справі та були досліджені під час розгляду справи у суді.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області капітана поліції Ю.В. Рибака №108 від 22.05.2019 «Про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення», поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани (т.1 а.с.17-19).

Зі змісту вказаного наказу встановлено, що до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за вчинення дисциплінарного проступку, що полягає в порушенні вимог п.п. 1, 4, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну Поліцію», пп.пп. 1, 2 п. 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, п. 3 Розділу ІІ Правил етичної поведінки, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, п. 10 розділу 13 Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2018 року № 111, п. 2, 3 розділу 4 Інструкції із заходів безпеки при проведенні зі зброєю затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016р. № 70. Присяги працівників поліції та Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом ДПП від 05.01.2016р 4/1, на підставі пункту 3 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статут Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Не погоджуючись з прийнятим наказом про притягнення до відповідальності, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі, в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VІІІ, відповідно до ст. 3 якого у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону №580, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону №580, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону №580, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Приписами статті 91 Закону №580 врегульовано службовий час і час відпочинку поліцейських. Так, статтею передбачено особливий характер служби в поліції, який містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджуються законом.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до ч.6 ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», у разі спільного виконання службових обов`язків поліцейськими, які не підпорядковані один одному по службі, старшим вважається поліцейський, визначений безпосереднім керівником або який займає вищу посаду. Якщо поліцейські займають рівні посади, старший визначається за спеціальним званням.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу УПП в Одеській області ДПП «Про призначення та проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 21.03.2019 року № 58 призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб Управління, строк якого продовжувався відповідно до наказу начальника Управління від 18.04.2019 року № 75 (т.1 а.с. 97-98).

Відповідно до Висновку від 10.05.2019 року, у ході проведення службового розслідування встановлено, що 04.03.2019 приблизно о 05 годині ранку, інспектором-черговим ВЧС УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Остапчуком А.О. було виявлено відсутність реєстрації екіпажу «Океан-0362» в службовому планшеті, про що капітан поліції ОСОБА_4 повідомив т.в.о. командира батальйону № З УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , останній виїхав за місцем несення служби екіпажу «Океан-0362». Прибувши за місцем несення служби екіпажем «Океан-0362» старший лейтенант поліції ОСОБА_5 доповів на ВЧС УПП в Одеській області ДПП про факт неналежного виконання службових обов`язків поліцейським роти № 4 батальйону № З УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_2 , яка під час несення служби знаходилася в особистому автомобілі та відпочивала (спала).

Сержанта поліції ОСОБА_2 , як свідчать матеріали справи, було знято з квадрату несення служби та доставлено до УПП в Одеській області ДПП. Під час здачі вогнепальної зброї до ВЧС УПП в Одеській області ДПП у сержанта поліції Мельник З.В. т.в.о. командира батальйону № З УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , т.в.о. заступника командира батальйону № З УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та т.в.о. інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_7 було виявлено, що табельна вогнепальна зброя «Форт - 17», яка закріплено за сержантом поліції ОСОБА_2 не була застебнута на ремінець, окрім цього табельна вогнепальна зброя «Форт - 17», знаходилась не в кобурі, а була розміщена за поясом.

Т.в.о. командира батальйону № З УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 доповів рапортом начальнику УПП в Одеській області ДПП капітану поліції ОСОБА_8 вище вказану інформацію, а також додав, що 04.03.2019 о 04 год. 21 хв. перевіривши несення служби екіпажем «Океан-0362» було також виявлено, що у сержанта поліції ОСОБА_2 був неповний перелік бланкової продукції, відсутність гумового кийка та бронежилета.

Крім того, згідно вказаного висновку службового розслідування, сержант поліції ОСОБА_2 порушила службову дисципліну, що виразилось у не отримуванні засобу індивідуального захисту (бронежилет) та не отримуванні засобу активної оборони (гумового кийка), під час спілкування з командиром батальйону № З УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 не дотрималась субординації, не виконувала накази, не надавала старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 під час перевірки несення служби перевірити наявність у неї зброї (боєприпасів) та дотримання правил її носіння, порушила заходи безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю під час несення служби, тим саме вчинила дисциплінарний проступок.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2019 року вранці інспектором-черговим ВЧС УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Остапчуком А.О. було виявлено відсутність реєстрації екіпажу «Океан-0362» в службовому планшеті.

Дана обставини підтверджується наявними в матеріалах справи рапортом ОСОБА_4 та рапортом т.в.о. командира батальйону № 3 УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 (т.1 .а.с 92, 93).

Суд першої інстанції акцентував увагу, що згідно з Розстановкою сил та засобів з батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НП України з 20.00 03.03.2019р. до 08:00 04.03.2019 р. (т.1 а.с. 121) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали здійснювати піший патруль Дерибасивської/Катерининської площі.

Водночас, після прибуття до квадрату несення служби Дерибасівської/Катерининської площі ОСОБА_5 було виявлено, що ОСОБА_2 знаходилась у автомобілі, а ОСОБА_3 був відсутній, що підтверджується дослідженими апеляційним судом наявними в матеріалах справи відеозаписами.

На неодноразові вимоги свого безпосереднього керівника т.в.о. командира батальйону № 3 УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 вийти з автомобілю і продовжити піше патрулювання, ОСОБА_2 не виконала цього наказу.

Як свідчать матеріали справи, у ході судового розгляду позивач пояснила, що вона внаслідок хвороби не могла постійно здійснювати піший патруль, через що вирішила погрітися у автомобілі.

Судова колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які рапорти, заяви, звернення тощо позивача про неможливість здійснення пішого патрулювання внаслідок стану здоров`я, жодної медичної довідки апелянтом також не надавалось, а протилежного не доведено, у зв`язку із чим зазначені обставини є необґрунтованими та вірно були не прийняті до уваги судом першої інстанції.

Крім того, у ході проведення службового розслідування встановлено, що 04.03.2019 о 05 год. 16 хв. лейтенант поліції ОСОБА_3 зазначив у службовий планшет «Інше службове завдання»: інформацію про перерву та поставив відмітку про виконання о 05 год. 26 хв. Однак згідно копії Книги нарядів Управління лейтенант поліції ОСОБА_3 здав вогнепальну зброю «Форт-17» та 28 набоїв до неї до відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП о 05 год. 10 хв. тобто зазначення про перерву, було внесено в службовий планшет лейтенантом поліції Ручкою Р.В. після прибуття до УПП в Одеській області ДПП, даним фактом спростовується інформація, яку зазначали поліцейські на відео про перебування їх на перерві під час несення служби.

Таким чином, колегія суддів вважає не підтвердженими також і доводи про те, що їхнім екіпажем ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) на цей час було заявлено про відпочинок під час здійснення пішого патрулювання.

Згідно з п.3 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.

Згідно абзаців 1,2 п.1 розділу II Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Командир батальйону, відповідно до п. 2.2.4 розділу ІІ Посадової інструкції командиру батальйону УПП в Одеській області ДПП, затвердженої Наказом ДПП від 13.12.2017 року № 6086, здійснює контроль за виконанням посадових обов`язків працівниками батальйону.

Пунктом 2.2.5 розділу ІІ Посадової інструкції командиру батальйону УПП в Одеській області ДПП, затвердженої Наказом ДПП від 13.12.2017 року № 6086 встановлено, що командир батальйону здійснює періодичну вибіркову перевірку дотримання службової дисципліни, належної тактики та заходів особистої безпеки особовим складом батальйону.

Вимогами п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових пктів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Таким чином, апеляційний суд вважає вірним зауваження суду першої інстанції про те, що під час пішого патрулювання ОСОБА_2 не повинна була перебувати у автомобілі та мала промовити піше патрулювання за наказом безпосереднього керівника.

Твердження апелянта про необ`єктивне ставлення до ОСОБА_2 порівняно з іншими жінками поліцейськими, колегія суддів також вважає безпідставними, позаяк ОСОБА_2 не надано будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини, як то рапортів, звернень тощо до вищестоящого керівництва відносно необ`єктивного ставлення до неї безпосереднього керівника.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає вірним що позивач не виконала владне управлінське розпорядження прямого свого керівництва.

Доводи апелянта про незаконність вимоги ОСОБА_5 пред`явити для огляду табельну зброю, на переконання колегії суддів не заслуговують уваги, оскільки з відеоматеріалів, які досліджувались апеляційним судом не вбачається жодних ознак протиправності надання для огляду керівнику вогнепальної зброї, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Систему заходів, спрямованих на забезпечення особистої безпеки поліцейських, запобігання загибелі, пораненням і травмуванню їх та інших осіб під час поводження з вогнепальною зброєю, ручним протитанковим і підствольним гранатометами, реактивною протитанковою і бойовою ручною гранатами (далі - зброя), визначено Інструкцією із заходів безпеки при поводженні зі зброєю затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 року № 70 (надалі Інструкція № 70).

У відповідності до п. 2 Розділу 4 Інструкції № 70, керівник (заступник керівника, уповноважена особа від керівництва) органу (закладу, установи) поліції під час проведення інструктажу наряду, що заступає на службу, в обов`язковому порядку перевіряє знання поліцейськими матеріальної частини виданої їм зброї, правил та порядку її застосування і використання, заходів безпеки при поводженні з нею, а під час перевірок несення служби поліцейськими перевіряє наявність у них зброї (боєприпасів) та дотримання правил її носіння.

Згідно з п. 3 Розділу 4 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 року № 70 у однострої необхідно пістолет носити в кобурі з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені, при цьому кобура повинна знаходитися спереду, з лівого або правого боку.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеодоказу вбачається, що при перевірці несення служби сержантом поліції ОСОБА_2 безпосереднім її керівником було зазначено показати для перевірки наявності у сержанта поліції ОСОБА_2 табельної вогнепальної зброї та правильності її носіння згідно вимог Інструкції № 70, однак позивачка не виконала наказ безпосереднього свого керівника та не здійснила дії щодо підтвердження наявності у неї вогнепальної табельної зброї та правильності її носіння згідно вимог Інструкції у кобурі, з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені.

При цьому, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_5 не вимагав від ОСОБА_2 віддати або передати йому зброю, а лише зазначав про необхідність показати та підтвердити наявність у сержанта поліції ОСОБА_2 зброї та правильності її носіння, що узгоджується з приписами Інструкції № 70 та Посадової інструкції командиру батальйону УПП в Одеській області.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позивач не виконала наказу свого безпосереднього керівника, не показала для підтвердження наявності у неї табельної вогнепальної зброї та правильності її носіння у розумінні вимог Інструкції № 70.

Водночас, відповідно до дослідженого судом апеляційної інстанції відеодоказу, наявного в матеріалах справи, після зняття ОСОБА_2 з пішого патрулювання та доставлення її до УПП в Одеській області ДПП не вбачається дотримання ОСОБА_2 правил Інструкції № 70 стосовно носіння пістолета у кобурі з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені та наявності кобури спереду з лівого або з правого боку, що в свою чергу, переконання судової колегії має ознаки дисциплінарного проступку.

Також, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно не було взято до уваги твердження позивача про неналежне повідомлення її про проведення службового розслідування, адже вказане спростовується матеріалами справи.

Так, колегією суддів досліджено лист від 02.05.2019р. № 8290/41/13/03/03/-19, наявний в матеріалах справи, щодо запрошення апелянта до УПП в Одеській області ДПП та докази його направлення позивачеві (т.1 а.с. 140-147).

При цьому, з рапортом про ознайомлення з матеріалами службового розслідування позивачка звернулася лише 11.06.2019 року, що в свою чергу жодним чином не заперечувалось апелянтом та не спростовано (т.1 а.с. 153).

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, при визначенні виду дисциплінарного стягнення, відповідачем було враховано наявність у сержанта поліції ОСОБА_2 діючого дисциплінарного стягнення догани, оголошеної наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 05.02.2019 року № 128, а також встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку сержантом поліції ОСОБА_2 проведеним на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 21.03.2019 року № 59 службовим розслідуванням, на підставі якого, згідно з ч. 13 ст. 19 Дисциплінарного статут Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» відносно останньої керівник обмежився раніше застосованим дисциплінарним стягненням, а саме доганою.

Факт вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, за яке до останньої було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани в тому числі підтверджується рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року у справі № 420/1530/19, яке набрало законної сили 28.11.2019 року.

Судова колегія зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статут Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Службове розслідування, я передбачено ст. 14 Дисциплінарно статут Національної поліції України, - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейськими дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозиції щодо усунення вчинення дисциплінарних проступків.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право зокрема. Надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються (ч. 2 ст. 18 Дисциплінарно статут Національної поліції України,).

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Дисциплінарного статут Національної поліції України, у разі відсутності поліцейського на службі, дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі

Приписами п. 17 Розділу V Порядку визначено. Що факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складання акта про відмову надати пояснення.

У ході перегляду справи апеляційним судом також не знайшли свого підтвердження посилання апелянта про проведення службового розслідування під час її перебуванням на лікарняному, позаяк судом першої інстанції було встановлено та підтверджується колегією суддів, що службове розслідування відносно позивача тривало з 21.03.2019р. по 10.05.2019р.

Перебування ж ОСОБА_2 на лікарняному підтверджується лише у період з 27.04.2019р. по 18.05.2019р. та з 25.05.2019р. по 27.05.2019р., що в свою чергу, як вірно зауважив суд першої інстанції, не могло позбавити можливості позивачку особисто ознайомитися з матеріалами розслідування та надати пояснення.

Стосовно строків застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 21 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Враховуючи вказане, апеляційний суд вважає хибними доводи апелянта про порушення строків застосування дисциплінарного стягнення суворої догани, адже згідно матеріалів справи, службове розслідування відносно позивача було розпочато 21.03.2019 року та завершено 10.05.2019 року із затвердженням висновку за результатами службового розслідування, в той час як спірний наказ було прийнято 22.05.2019 року, що відповідає приписам ст.21 Дисциплінарного Статуту.

Стосовно повідомлення апелянта про проведення службового розслідування, матеріалами справи в тому числі підтверджується, що ОСОБА_2 особисто повідомлялася членами дисциплінарної комісії та безпосереднім керівником про початок службового розслідування, що підтверджується матеріалами справи.

Також, 02.05.2019 року за вих. № 8290/41/13/03/03/-19 за вказаною апелянтом в особовій справ адресою направлено лист «Про запрошення до УПП в Одеській області ДПП» для надання пояснень в раках проведення службового розслідування призначеного наказом Управління від 21.03.2019 року № 59. Відповідно експрес-накладної ТОВ «нова пошта» № 7534 вказаний лист був повернутий у зв`язку з відмовою одержувача отримати кореспонденцію (т.1 а.с. 141). 03.05.2019 року за вих. № 8425/41/13/03/03-19 позивачу направлено аналогічний лист за допомогою послуг ПАТ «Укрпошта». Відповідно до інформації офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» в розділі «Відстежити відправлення» відправлення вручене 07.06.2019 року (т.1 а.с. 147).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані обставини в сукупності підтверджують факт завчасного повідомлення про початок проведення службового розслідування, а також факт ігнорування позивачем такого повідомлення.

Аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього дисциплінарного стягнення за вчинення виявленого порушення, суд виходить з того, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Колегія суддів звертає увагу, що ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту не визначено конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, а лише визначає види дисциплінарних стягнень.

Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Зазначені висновки узгоджуються з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 щодо визначення дискреційних повноважень та ступенем свободи адміністративного органу.

Правові висновки стосовно того, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною зокрема у Постанові від 10 квітня 2019 року у справі №813/3020/16 провадження 9901/22208/18).

Крім того, колегія суддів вважає вірним також посилання суду першої інстанції стосовно хибності доводів позивача у справі про недопустимість притягнення ОСОБА_2 , яка є членом первинної профспілкової організації, до відповідальності без згоди профспілки, позаяк такі доводи спростовуються ч. 9 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», згідно закріплених норм якої, положення цієї статті щодо гарантій для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення - не поширюються на прокурорів, поліцейських, працівників Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що встановлені судом 1 інстанції факти порушень ОСОБА_2 зазначених у наказі від 22.05.2019 року № 108 норм законодавства, знайшли своє підтвердження, що свідчить про вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про оскаржуваний наказ прийнятий на підставі, в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення даного позову.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Первинної професійної спілки " Правозахисники країни", про визнання протиправним та скасування наказу № 108 від 22.05.2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.