Справа № 159/1903/20
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 рокум. КовельСправа № 159/1903/20

Провадження № 2-а/159/69/20

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю представника позивача - адвоката Коляди Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позовного провадження (усного) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гордієнка Олександра Валерійовича, інспектора, лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 27.04.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, закладеним до відповідача - поліцейського. Просить скасувати постанову серії ЕАК № 2379764 від 12.04.20 р., винесену останнім, про накладення на нього адмінстягнення (далі - оскаржувана постанова); провадження у справі закрити. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адмінвідповідальності у виді штрафу в сумі 170 грн на підставі ч. 6 ст. 121 КУпАП. Дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови вважає незаконними. Зазначає, що 12.04.20 р. він, рухаючись по 703 км а/д М - 12 Кропивницький - Тернопіль - Стрий технічно справним тягачем сідловим з напівпричіпом, на якому знаходився негабаритний вантаж, маючи дозвіл Нацполіції № 2020 - 13008901 - 3726 НГ, як водій був зупинений поліцейськими для перевірки документів. Відповідач - поліцейський - виніс оскаржувану постанову за порушення п. 2.9 ПДР України. Покликаючись на п. 15.9 ПДР України, зазначає, що сідловий тягач, яким він керував, був технічно справним та перед початком руху ним оглянутий. Він на місці усунув недолік - замінив лампочку освітлення заднього номерного знака. Зазначає, що номерний знак сідлового тягача за причіпом взагалі не проглядався. Покликаючись на Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (далі - Правила), затверджені постановою КМ України від 18.01.01 р. N 30, зазначає, що освітлення заднього номерного знака здійснювалось фактично оранжевими маячками негабаритного вантажу. Покликаючись на п. 31.5 ПДР України, ст. 9, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283, 284 КУпАП, просить позов задовольнити.

Копія ухвали суду від 30.04.20 р. про відкриття провадження у справі, копія ухвали суду від 30.04.20 р. про виправлення описки в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї документами отримано відповідачем - поліцейським під розпис 13.05.20 р..

Однак у строки, передбачені ст. ст. 162, 260, 261, 286 КАС України, відповідачем - поліцейським відзив на позовну заяву до суду не подано. Так ним подано до поштової установи відзив на позовну заяву лише 01.06.20 р., отриманий такий документ судом 04.06.20 р.. Клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву відповідачем - поліцейським не заявлено. Причин пропуску строків на подання відзиву відповідачем - поліцейським не зазначено. У матеріалах відзиву відсутні докази надіслання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

З огляду на наведене вище суд вважає, що відзив відповідача - поліцейського - на позовну заяву подано невчасно без поважних причин та вирішує справу за наявними матеріалами без врахування матеріалів відзиву на позовну заяву.

За ухвалою суду від 05.06.20 р. до участі у розгляді справи в якості співвідповідача залучено Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач - УПП).

Копія вказаної вище ухвали суду від 05.06.20 р., копія позовної заяви з доданими до неї документами отримана відповідачем - УПП - під розпис.

17.06.20 р. відповідачем - УПП - подано через поштову установу відзив на позовну заяву, що надійшов до суду 22.06.20 р.. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач - УПП - позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Відзив на позовну заяву обґрунтований, з покликанням на ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України 07.11.15 р. N 1 395 (далі - Інструкція), що зареєстровано в МЮ України 10.11.15 р. за N 1 408/27 853, Закон України «Про дорожній рух», ч. 5 ст. 258 КУпАП, тим, що 12.04.20 р. поліцією виявлено, що позивач керує вказаним вище т/з. Номерний знак тягача сідлового при цьому був неосвітлений у темну пору доби. Протокол техстану т/з від 02.04.20 р. не може бути належним доказом відсутності складу вказаного вище адмінправопорушення у діях позивача за станом на 12.04.20 р.. Покликаючись на п. п. 6.1.7.1, 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, зазначає, що з відеозапису вбачається факт керування позивачем т/з з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби. Покликаючись на п. 30.2 ПДР України, зазначає, що т/з, яким керував позивач, є джерелом підвищеної небезпеки, тому позивач мав би слідкувати за його техстаном в ході руху. Покликаючись на п. 2.9 ПДР України, ст. ст. 121, 7, 252, ч. 2 ст. 33 КУпАП, просить у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання позивач не з`явився, хоч належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Представник позивача - адвокат - у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідач - поліцейський - у судове засідання також не з`явився, хоч належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Представник відповідача - УПП - у судове засідання також не з`явився, хоч цей відповідач - належно повідомлений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката, дослідивши письмові докази у справі, відтворивши у судовому засіданні в якості доказу відповідно до відзиву на позовну заяву відповідача - УПП - аудіовідеозапис із носія цифрової інформації - диска - що є у матеріалах справи; з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення у повному обсязі.

Так відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 6 ст. 121 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком - у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 170 грн.

Відповідно до копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, така винесена відповідачем - поліцейським о 22 год. 45 хв. 12.04.20 р. на 703 км а/д М - 12 Кіровоград - Тернопіль - Стрий. Зазначено, що позивач о 22 год. 39 хв. 12.04.20 р. там же керував сідловим тягачем з напівпричепом з номерним знаком на сідловому тягачі, що не був освітлений у темну пору доби. Тим самим позивач порушив п. 2. 9 «в» ПДР України, вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. На позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. Оскаржувана постанова містить додатки: відеозапис. Копія оскаржуваної постанови вручена позивачеві під розпис.

Із даних відтвореного у судовому засіданні аудіовідеозапису, який є доказом за відзивом відповідача - УПП, вбачається, що подія мала місце, дійсно, у темну пору доби. Позивач не оспорював вчинення ним адмінправопорушення під час усного спілкування з поліцейським на камеру, та усно пояснив, що несправність ним вже усунута на місці.

Відповідно до вимог п. 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач не заперечує вчинення ним правопорушення, передбаченого п. 2.9 «в» ПДР України та тієї обставини, що він керував транспортним засобом (сідловим тягачем) з номерним знаком, що був неосвітлений у темну пору доби; що він усунув виявлене поліцією порушення на місці.

Тому доводи позивача про те, що на дату складання протоколу перевірки техстану т/з - 02.04.20 р. - останній був справним; неосвітлення заднього номерного знака у сідловому тягачі не створює небезпеки для дорожнього руху; цього номерного знака з огляду на причіп та вантаж не видно взагалі, наведені на обгрунтування підстав скасування оскаржуваної постанови, суд відкидає як безпідставні.

Так техстан т/з перевірявся 02.04.20 р., а подія мала місце 12.04.20 р. та в ході експлуатації т/з; керування т/з з неосвітленим номерним знаком прямо заборонено ПДР України, які покликані забезпечувати безпеку дорожнього руху засобом зобов`язання всіх її учасників дорожнього руху до дотримання цих Правил. А доводи позивача про те, що задній номерний знак має за негабаритним вантажем не проглядається; він має освітлюватись іншими джерами світла, зокрема, оранжевими маячками негабаритного вантажу, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно ж до змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором (поліцейським) дотримано не було.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що, дійсно, поліцейським, який діяв від імені відповідача - юридичної особи, було винесено щодо позивача оскаржувану постанову з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як зазначено у ст. 283 КУпАП «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення», розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити, серед іншого,:

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про, серед іншого,:

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем - УПП - надані достатні та переконливі докази на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови поліцейським та винуватості позивача у вчиненні наведеного у оскаржуваній постанові адмінправопорушення.

Шодо позовних вимог, закладених до відповідача - поліцейського, то суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 6 ст. 121 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є відповідний орган Національної поліції.

Однак адміністративний позов позивачем заявлено також до поліцейського, тобто, до неналежного відповідача.

Тому у задоволенні позову до відповідача - поліцейського слід відмовити у повному обсязі.

Однак суд не вбачає підстав і для задоволення позовних вимог позивача, закладених до відповідача - УПП.

Так суд враховує, що у судовому засіданні не знайшли свого ствердження доводи позивача, наведені у позовній заяві. Її зміст взагалі містить лише міркування позивача про те, що він, порушивши п. 2.9 «в» ПДР України, що випливає і із самої оскаржуваної постанови, разом з тим вважає, що її слід скасувати, так як:

-за станом на 02.04.20 р. його авто було технічно справним;

-виявлене поліцією правопорушення ним усунуто на місці;

-задній номерний знак взагалі не був видним,

-задній номерний знак може бути освітлений і іншими джерелами світла. Такі доводи позивача суд вважає суто надуманими, безпідставними та такими, що жодним чином не спростовують наведених у оскаржуваній постанові обставин щодо вчиненого правопорушення і спростовуються самими нормами права.

Так сам позивач зазначає, що після проведення техогляду його т/з 02.04.20 р., в ході його експлуатації є вірогідність виникнення несправності в частині освітлення номерного знака за станом на 12.04.20 р.; несправність освітлення номерного знака, дійсно, виникала і ним була усунута після його зупинення поліцейським; доводи водія про те, що номерний знак взагалі не проглядається за причіпом та негабаритним вантажем, а тому оскаржувану постанову - слід скасувати - лише викликають сумнів у бажанні позивача як водія знати та суворо дотримуватись ПДР України; доводи позивача про те, що номерний знак може бути освітлений альтернативними джерелами освітлення, наявність яких передбачена технічними вимогами для керованого ним т/з, як то оранжеві маячки негабаритного вантажу - прямо суперечать положенням чинного законодавства.

Зокрема, ДСТУ 3649:2010 «КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» - (п. 6.1.7.1), передбачено, що габаритні вогні, контурні вогні та знак автопоїзда повинні функціювати у сталому режимі. Ліхтар освітлення заднього номерного знака має вмикатися одночасно з габаритними вогнями та надійно освітлювати поверхню номерного знака.

Таким чином доводи відповідача - УПП - є такими, що заслуговують на увагу та підтверджені належним, допустими та достатнім доказом, у т.ч. - аудіовідеозаписом, що є у матеріалах справи.

Тому з врахуванням положень ст. 77 КАС України, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

За змістом ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Так як суд не вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови за доводами позивача, підстав для закриття провадження у справі щодо позивача також немає.

Тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 9, 77, 286, 257 - 263, ч. 1 ст. 139 КАС України, ст. ст. 7, 9, 222, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 272, 278, ч. 6 ст. 121 КУпАП, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача - адвокат Коляда Дмитро Ігорович, адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: інспектор лейтенант поліції Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Гордієнко Олександр Валерійович, адреса місця служби: 25030, м. Кропивницький Кіровоградської області, вул. Бутусова, 22 «Б», Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;

відповідач: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 25030, м. Кропивницький Кіровоградської області, вул. Бутусова, 22 «Б»;

представник відповідача - Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Рибальченко Юлія Вікторівна, адреса місця служби - 25030, м. Кропивницький Кіровоградської області, вул. Бутусова, 22 «Б».

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складено 14.08.20 р..