Справа № 160/1877/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2020 року м. Дніпросправа № 160/1877/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі №160/1877/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2608/1847/НП-2/СП-ФС/554 від 06.11.2019 року на суму 12519 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Дніпропетровській області від №ДН2608/1847/НП-2/СП-ФС/554 від 06.11.2019 року, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 12519 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю (Бохан О.М.) підтримала доводи апеляційної скарги, представник позивача (Попков О.О.) заперечував проти доводів апеляцйної та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи, на підставі наказу від 17.09.2019 № 610-У та направлення на проведення інспекційного відвідування посадовою особою ГУ Держпраці в Дніпропетровській області здійснено вихід за адресою позивача з метою проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування. При цьому за місцезнаходженням об`єкту відвідування, документів, ведення яких передбачено законодавством про працю не встановлено, у зв`язку із чим інспектором праці складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.09.2019 року № ДН2608/1847/НП та вимогу про надання документів від 20.09.2019 року № ДН2608/1847/НП, копії яких були надіслані об`єкту відвідування (поштове відправлення зі штрихкодом 466 надійшло у відділення позивача 23.09.2019 року).

Вимогою від 20.09.2019 року у позивача витребовувались відомості нарахування та виплати заробітної плати за 2018-2019 роки, підтверджуючі документи зі сплати ЄСВ за період 2018-2019 року та інші документи, строк надання яких встановлений до 26.09.2019 року.

26.09.2019 року інспектором здійснено повторний вихід за юридичною адресою об`єкта відвідування. Під час повторного виходу встановлено не надання позивачем у встановлений строк витребуванних документів, внаслідок чого складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.09.2019 року № ДН2608/1847/НП-2.

06.11.2019 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області прийнято постанову про накладення штрафу №ДН2608/1847/НП-2/СП-ФС/554, якою до позивача застосований штраф у сумі 12519 за порушення статті 265 Кодексу законів про працю України, а саме створення перешкоди у проведенні інспекційного відвідування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що приймаючи спірну постанову про накладення штрафу відповідачем не враховано фактичних обставин щодо відсутності відомостей стосовно обізнаності суб`єкта господарювання про такий захід та про необхідність його забезпечення шляхом надання відповідних документів, а тому відповідач діяв не у спосіб, передбачений законодавством України та як наслідок постанова №ДН2608/1847/НП-2/СП-ФС/554 від 06.11.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 2 Положення № 96 Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраці, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Приписами п. 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

В свою чергу порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджено Постановою КМУ від 21.08.2019 № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» (далі - Порядок № 823).

Відповідно до п. 2 Порядку № 823 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань або невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п.п. 2 п.5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Нормами п.8 Порядку № 823 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Згідно з п.п 7 п.11 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно без попереднього повідомлення мають право отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та матеріали, необхідні для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Відповідно до п.12 Порядку № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Відповідно до п.16,18,20 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Згідно ч.2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем здійснено вихід за адресою позивача з метою проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування. При цьому, встановивши відсутність за місцезнаходженням об`єкту відвідування документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, відповідач зупинив інспекційне відвідування та склав вимогу, якою зобов`язав позивача у строк до 26.09.2019 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування. Вимога скерована позивачу 20.09.2019 року.

В свою чергу не виконанням приписів зазначеної вимоги у встановлений контролюючим органом строк останнім кваліфіковане як створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування і, як наслідок, слугувало підставою для застосування до позивача штрафу за оскарженою постановою.

При цьому судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідачем не дотримано порядку вручення (направлення) вимоги об`єкту відвідування або його уповноваженій особі, що не може створювати для роботодавця будь-яких обов`язків у зв`язку з її оформленням. Так, позивача не повідомлено належним чином, що відповідачем проводиться інспекційне відвідування та про необхідність надання документів, оскільки вимога від 20.09.2019 року про надання документів (поштове відправлення зі штрихкодом 466) надійшла до відділення поштового зв`язку позивача 23.09.2019 року. При цьому доказів отримання суб`єктом господарювання такої вимоги у строк до 26.09.2019 року, який у вимозі зазначено як граничний строк встановлений для надання документів, матеріали справи не містять.

Колегія суддів критично розцінює доводи відповідача стосовно своєчасності направлення вищезазначеної вимоги, з огляду на те, що при прийнятті спірної постанови про накладення штрафу від 06.11.2019 року відповідачем не взято до уваги відсутність доказів отримання позивачем цієї вимоги, і як наслідок не проаналізовано наявність можливості її виконання.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог матеріального та процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду, тому підстави для зміни або скасування судового рішення в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі №160/1877/20 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко