Справа № 420/5316/20
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5316/20
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 3 липня 2020р. про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" про визнання протиправним та скасування висновку службового розслідування, наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, поновлення на роботі та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020р. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ДУ "Одеський слідчий ізолятор", в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування від 12.04.2019р.;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 12.04.2019р. №355/ОД-19 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності персоналу установи";

- визнати протиправним та скасувати наказ від 12.04.2019р. № 62/ОС-19 в частині звільнення;

- поновити на роботі та зобов`язати нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020р. позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 3 липня 2020р. наведені позивачем доводи щодо поновлення строку визнані необґрунтованими, позовну заяву повернуто позивачу

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, виходячи з наступного.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приписами ч.1 та ст.123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, встановлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строки звернення до адміністративного суду та не навів поважних підстав для його поновлення.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положеннями ч.1,2 та 5 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Крім того, ч.4 ст.122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає спеціальні строки звернення до адміністративного суду як у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, так і в разі застосування позивачем досудового порядку вирішення спору, можливість якого має бути прямо обумовлена законом.

Як вбачається із матеріалів справи, що 13.03.2018р. ОСОБА_1 прийнято на роботу, а саме інженером відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації ДУ "Одеська установа виконання покарань (№21)".

У зв`язку із тривалою відсутністю на службі наказом по установі від 13.03.2019р. за №2144/ОД-19 призначено службове розслідування за фактом невиходу на службу старшого лейтенанта ОСОБА_2 , за результати проведення якого затверджено висновок від 12.04.2019р..

В подальшому, наказом по установі від 12.04.2019р. за №335/ОД-19 ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів ДКВС України, та наказом по установі від 12.04.2019р. за №62/ОС -19 "Про особовий склад" звільнено відповідно до п.6 ч.1 ст.77 ЗУ "Пре національну поліцію".

1.10.2019р. ОСОБА_3 отримав витяг з наказу від 12.04.2019р. №62/ОС-19 та трудову книжку.

23.10.2019р. ОСОБА_3 подав до начальника державної установи заяву, в якій просив відмінити наказ про звільнення.

За результатом її розгляду установою своїм листом від 12.11.2019р. за №5/12-17344 повідомлено ОСОБА_2 про відсутність підстав для її задоволення.

13.04.2020р. ОСОБА_3 подав до державної установи заяву про скасування наказів від 12.04.2019р. за №335/ОД-19 та за №62/ОС -19.

Судова колегія зазначає, що із наведеного вбачається, що позивач отримавши 1.10.2019р. трудову книжку та витяг з наказу про звільнення був обізнаний про підстави свого звільнення, проте в суд із відповідним позовом звернувся лише у червні 2020р..

У поважність пропуску строку звернення в суд позивач посилався на його звернення до позивача листом від 13.04.2020р., яке він вважає досудовим врегулюванням спору.

Проте, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вмотивовано визнав безпідставними аргументи ОСОБА_2 про спробу досудового врегулювання ним спору, оскільки ЗУ "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" не передбачено повторне оскарження дисциплінарного стягнення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права, то колегія суддів зазначає, що за правилами ч.1 ст.24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Зміст наведеної правової норми свідчить про встановлення нею двох альтернативних способів оскарження поліцейським застосованого до нього дисциплінарного стягнення шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, або шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Відтак, правових підстав вважати, що у випадку, що розглядається, законом передбачена можливості досудового врегулювання спору з порушеного позивачем питання немає, а тому до цих правовідносин не можуть бути застосовані приписи ч.2 та 4 ст.122 КАС України.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви на підставі ч.2 ст.123 КАС України.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують оскільки ґрунтуються на помилковому розумінні норм прав.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 312, 316, 321, 325 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 3 липня 2020р. про повернення позовної заяви залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв