Справа № 280/3372/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року Справа № 280/3372/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28.11.2019 року;

зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком, починаючи з 28.11.2019 року, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без присвоєння ІПН, ЄДДР чи будь-якого іншого цифрового ідентифікатора.

Ухвалою суду від 15.06.2020 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було протиправно відмовлено їй у призначені пенсії за віком з посиланням на ненадання документу про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків. Позивач вказує на те, що у червні 2009 року нею до податкового органу подано заяву про відмову від присвоєного ідентифікаційного номеру через релігійні переконання. Також, позивач вказувала на те, що фізична особа яка не має обов`язків щодо сплати податків, не отримує доходів, що підлягають оподаткуванню, та не підпадає під визначення платника податків, то підстав для включення відомостей про неї до Державного реєстру немає. Зазначає, що Податковий кодекс України на передбачає обов`язкової реєстрації громадян у Державному реєстрі ні з моменту їх народження, ні з настанням певного віку. Позивач вказує на те, що вона не має обов`язків щодо сплати податків, не отримує доходи, що підлягають оподаткуванню, не підпадають під визначення платника податків, у зв`язку з чим відсутні підстави для включення відомостей про позивача до ДРФО та відповідно присвоєння ІПН. За таких обставин, позивач вважає, що їй протиправно відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви встановленого зразка про призначення пенсії за віком додається зокрема документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків. Вказує, що позивачем зазначені вимоги не були виконані при поданні заяви про призначення пенсії, що зумовило відмову в призначенні пенсії. Також, відповідач вказував на те, що платник податків вправі виконати конституційний обов`язок сплати податків і інших обов`язкових платежів, обравши альтернативну форму обліку, тобто без присвоєння ідентифікаційного номера, але у паспортах зазначених осіб робиться спеціальна відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.11.2019 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком без використання ІПН.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 12.12.2019 №64/К-4 позивача повідомлено про необхідність подання додаткових документів для призначення пенсії, зокрема документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась за призначенням пенсії 28.11.2019, тобто після досягнення 59-річного віку.

Згідно ч.1 ст.44 Закону №1058, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, відповідач під час розгляду заяви позивача формально діяв правомірно, оскільки позивачем не було надано паспортного документа з відміткою про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо протиправності дій відповідача.

Разом з тим, судом встановлено та не спростовано сторонами, що позивачем під час звернення за призначенням пенсії до Пенсійного фонду не подавався документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, оскільки позивач вказує на те, що у 2009 році відмовилась від присвоєння ІПН, про що повідомила ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя (а.с.12).

При цьому, судом встановлено, що раніше позивачу вже був присвоєний ІПН НОМЕР_1 .

Відповідно до п.63.2 ст.63 ПК України, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Згідно п.63.5 ст.63 ПК України, всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.63.6 ст.63 ПК України, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Суд з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи витребував від Головного управління ДПС у Запорізькій області докази по справі щодо відмови позивача від ІПН.

Із відповіді ГУ ДПС у Запорізькій області вбачається, що позивач дійсно зверталась до контролюючого органу з заявою про відмову від реєстраційного номера облікової картки платника податків через релігійні переконання та подавала інший паспортний документ.

В свою чергу, суд зазначає, що заміна паспорту громадянина на інший у разі втрати, зіпсування, тощо, попереднього не свідчить про те, що громадянин набув знову реєстраційного номера облікової картки платника податків, а лише вказує на те, що у новому паспортному документі не проставлена відповідна відмітка.

Суд вважає, що непроставляння відмітки в паспорті, за наявності підтвердженої інформації стосовного того, що позивачем вживались дії спрямовані на відмову від реєстраційного номера облікової картки платника податків не може бути підставою для її обмеження в Конституційному праві на отримання соціальної допомоги у вигляді пенсії.

За таких обставин, оскільки відповідачем не було виказано інших недоліків, які б могли слугувати підставою для відмови в призначенні пенсії, то відповідно наявні підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині призначення пенсії без присвоєння ІПН, ЄДДР чи будь-якого іншого цифрового ідентифікатора, оскільки присвоєння ІПН, тощо здійснюється не органами ПФУ.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 28.11.2019 призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова