Справа № 380/1742/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/1742/20 пров. № А/857/8333/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Сеника Р. П.
суддів -Затолочного В. С.
Шинкар Т. І.
розглянувши заяву Галицької митниці Держмитслужби про повернення надмірно сплаченої суди судового збору у справі № 380/1742/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України, Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Галицька митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу.

Оскільки вказана апеляційна скарга не відповідала вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме до неї не було додано документа про сплату судового збору, ухвалою судді апеляційного суду від 22 липня 2020 року дану апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліку апеляційної скарги.

05 серпня 2020 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Галицької митниці Держмитслужби про повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 2627,80 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року, сплачений згідно з платіжним дорученням № 1968 від 30.07.2020 року.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи клопотання, суд вважає, що таке підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Статтею 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем в позовній заяві заявлено наступні вимоги, а саме: визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206000/2019/000906/2 від 04.12.2019 (вимога майнового характеру) та визнання протиправними і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00906 від 04.12.2019 (вимога немайнового характеру).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Щодо вимоги позивача майнового характеру, апеляційний суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 16 березня 2020 року у справі №1.380.2019.001962, сума, яка складає різницю митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, є ціною позову, з якої має бути обрахований належний до сплати судовий збір.

Так, з огляду на винесення Івано-Франківською митницею ДФС оскаржуваного у цій справі рішення декларантом було сплачено з метою випуску товару у вільний обіг додатково мита та податку на додану вартість на суму 55658,25 грн.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2020 року становить 2102 грн.

Відтак, сума судового збору за позовну вимогу майнового характеру становить 840,80 грн.

Крім того, позивачем оскаржено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206000/2019/00906 від 04.12.2019, яка є вимогою немайнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, сума судового збору за позовну вимогу немайнового характеру становить 840,80 грн.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, сума судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі № 380/1742/20 становить 2522,40 грн.

З матеріалів справи встановлено, що при поданні апеляційної скарги Галицькою митницею Держмитслужби сплачено судовий збір у розмірі 3889,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 1968 від 30.07.2020 року, який є більшим ніж встановлено законом на суму 1366,60 грн.

Оскільки скаржником сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, що підтверджується платіжним дорученням № 1968 від 30.07.2020 року, то колегія суддів приходить до висновку про повернення Галицькій митниці Держмитслужби сплаченого судового збору у розмірі переплаченої суми 1366,60 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням викладеного, клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 241, 243, 321 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Галицької митниці Держмитслужби про повернення надміру сплаченого судового збору задовольнити частково.

Повернути Галицькій митниці Держмитслужби зі спеціального фонду Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір в розмірі 1366 (одна тисяча триста шістдесят шість) грн 60 коп. за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі № 380/1742/20 згідно з платіжним дорученням № 1968 від 30.07.2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р. П. Сеник
судді В. С. Затолочний
Т. І. Шинкар