Справа № 360/3753/18
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

12 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3753/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача адвоката Постельги Ірини Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 360/3753/18 за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Сєвєродонецьккомунсервіс, про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП Сєвєродонецьккомунсервіс,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Сєвєродонецьккомунсервіс, про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП Сєвєродонецьккомунсервіс" задоволено повністю.

03 серпня 2020 року представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розподіл судових витрат, а саме стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 360/3753/18, (т.2 арк.спр.116-117).

Обґрунтовуючи вищевказану заяву представник позивача зазначив, що відповідно до статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Таке клопотання заявлено представником 29.07.2020 під час виступу у судових дебатах, зазначив про неможливість надання до ухвалення судового рішення доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки моментом повного виконання договору адвокатом є винесення судом першої інстанції рішення.

Крім того, в обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що «Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Посилаючись на те, що позивач по справі поніс витрати у зв`язку із розглядом справи № 360/3753/18: у розмірі 12 000,00 грн. - витрати на правову допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи.

Отримання позивачем вищевказаної правової допомоги підтверджується копіями договорів на правову допомогу від 02.01.2020, 01.01.2019, актом здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 29.07.2020 на суму 12 000,00 грн. Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги викладений безпосередньо в акті здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг).

Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року призначено вирішення питання про судові витрати у справі № 360/3753/18 за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Сєвєродонецьккомунсервіс, про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП Сєвєродонецьккомунсервіс до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 серпня 2020 року, згідно до вимог частини четвертої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (т.2 арк.спр.125).

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати заяву щодо розподіл судових витрат у справі 360/3753/18 без його участі в порядку письмового провадження (т. 2 арк.спр. 136).

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання невідомі ( т.2 арк.спр.134).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Сєвєродонецьккомунсервіс» в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання невідомі. (т. 2 арк.спр. 137).

На адресу суду 11 серпня 2020 року надав заяву про відкладення питання про судові витрати у справі №360/3753/18 (т. 2 арк.спр. 135).

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, суд зазначає, що заява представник третьої особи щодо відкладення питання про судові витрати у справі №360/3753/18 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною четвертою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Тобто, вказаною нормою КАС України передбачений граничний строк вирішення даного питання. З урахуванням викладеного, судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановлено адвокату строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат призначено на 12.08.2020, про що були повідомлені учасники справи та третя особа - Комунальне підприємство «Сєвєродонецьккомунсервіс» (т.2 арк.спр.128).

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009 та від 11.07.2013 № 6-рп/2013.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

У свою чергу, ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до приписів ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з аналізу наведених правових норм, убачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Також, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі № 814/698/16.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд зазначає, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача адвокат Постельга І.В. та позивач ОСОБА_1 уклали договір на правову допомогу від 02.01.2020 та від 01.01.2019 (т.2 арк.спр.118;119), акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 28.07.2020 на суму 12 000,00 грн. з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (т.2 арк.спр.122).

Також з матеріалів справи встановлено, що між сторонами укладено Додаткову угоду №1 від 28.07.2020 до договору про надання правової допомоги від 02.01.2020. Яким, пункт 6 договору доповнено двома реченнями: «Сторони погодились, що вартість гонорару за здійснення захисту інтересів Клієнта у справі №360/3753/18 становить 12 000грн, без врахування податків та зборів. Клієнт зобов`язаний оплатити вартість послуг на првову допомогу в десятиденний термін з дня винесення рішення у справі Луганським окружним адміністративним судом (т.2 арк.спр.121).

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до вищезазначеної Додаткової угоди №1 від 28.07.2020 до договору про надання правової допомоги від 02.01.2020, а саме: доказів фактичної оплати послуг адвоката в десятиденний термін з дня винесення рішення у справі Луганським окружним адміністративним судом (рішення суду від 29.07.2020), тобто у строк 10 липня 2020 року так і на день вирішення заяви по суті (12.07.2020) до суду не надходило та не подано, що позбавляє суд можливості надати правову оцінку співмірності заявлених судових витрат на правову допомогу.

Інших об`єктивних обставин поважності причин, які б перешкоджали стороні позивача подати своєчасно необхідні докази, суду не надано.

Поряд з цим, як зазначено в частині 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, чинним законодавством передбачено відповідний строк, протягом якого особа може звернутись до суду із заявою щодо стягнення витрат, які вона сплатила у зв`язку із розглядом справи.

У свою чергу суд звертає увагу, що докази, які підтверджують витрати на правову допомогу до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду на адресу суду не надано.

Відтак, представником позивача також не дотримано вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене та відсутність поважних причин та відповідних доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, що є необхідною умовою для прийняття відповідного рішення, - в заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 241, 242, 243, 252, 256 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Постельги Ірини Володимирівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 360/3753/18 за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Сєвєродонецьккомунсервіс, про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП Сєвєродонецьккомунсервіс- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов