Справа № 460/2113/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2113/19 пров. № А/857/4719/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі № 460/2113/19 (головуючий суддя Махаринець Д.Є., м. Рівне, час ухвалення 12:24 год., повний текст рішення складений 17 березня 2020 року) за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Даліс Аутомотів Груп до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару,-

В С Т А Н О В И В :

02 вересня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Даліс Аутомотів Груп звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару №KT-UA -2019 та № KT-UA -2019 від 09.08.2019.

Рішенням від 12 березня 2020 року Рівненський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Визнав протиправним та скасував рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару №KT-UA -2019 та №KT-UA-2019 від 09.08.2019.

Також суд стягнув на користь ТзОВ ,,Даліс Аутомотів Груп за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір в сумі 1921, 00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, не надав належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з`ясував обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що 31 липня 2019 року позивач на підставі двох митних декларацій - UA205090/2019/091957 та UA205090/2019/091662 ввіз (імпорт) на територію України запасні частини для автомобілів, в тому числі радіатори кондиціонерів.

Митне оформлення вказаного товару позивач здійснював за кодом 8708 91 3500 згідно з УКТ ЗЕД, ставка ввізного мита при розмитненні товарів за цим кодом становить 0%.

Згідно пояснень до УКТ ЗЕД до товарної позиції 8708 включаються частини і пристрої до моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705 за умови, що такі частини і пристрої відповідають двом вимогам: 1) вони повинні бути ідентифіковані як придатні для використання винятково чи переважно з вищезгаданими транспортними засобами; і 2) вони не повинні виключатися положеннями Приміток до Розділу XVII (див. Загальні положення).

Однак, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог УКТ ЗЕД класифікація частин до кондиціонерів здійснюється згідно з правилами визначеними Приміткою 2 до Розділу XVI та Поясненнями до товарних позицій 8415, 8418.

З огляду на вказане, а також на схему роботи автомобільного кондиціонера, зважаючи, що радіатор кондиціонера є окремою частиною системи кондиціонування в авто, вірним є віднесення товару ,,радіатор кондиціонера до коду 8418 99 10 00 згідно УКТ ЗЕД.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ТзОВ ,,Даліс Аутомотів Груп правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 31.07.2019 року ТзОВ ,,Даліс Аутомотів Груп здійснювало ввезення товару на митну територію України.

З метою митного оформлення товару декларант подав до Волинської митниці ДФС

митні декларації від 31.07.2019 року за № UA205090/2019/091662 та № UA205090/2019/091957, а також перелік документів, визначених в гр.44, згідно яких заявлені до митного оформлення по 11 груп товарів.

Згідно графи 32 поданих ВМД задекларовані запасні частини до автомобілів, а саме - радіатори: кондиціонерів, охолодження, інтеркулерів, масляні, пічки, рециркуляції відпрацьованих газів з клапаном, торгівельної марки NRF, виробник: NRF Poland Sp Z o.o, CN.

Згідно графи 33 ,,Код товару поданих ВМД товар класифікований за кодом 8708 91 35 00 згідно з УКТ ЗЕД, ставка ввізного мита при розмитненні товарів за цим кодом становить 0%.

Однак, 09 серпня 2019 року Волинська митниця прийняла рішення №KT-UA -2019 та № KT-UA -2019, якими щодо товару ,,Радіатор кондиціонера визначила код 8418 99 1000 замість коду 8708 91 3500, вказаного позивачем у митних деклараціях.

Не погодившись з рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган невірно класифікував ввезений позивачем товар згідно з УКТ ЗЕД, що призвело до прийняття незаконних рішень з приводу донарахування податкових зобов`язань.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 67 Митного кодексу України встановлено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду (частини перша - третя цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Положеннями частин другої, третьої цієї статті визначено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ним кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 МК).

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. У свою чергу, митний орган в процедурах митного оформлення здійснює контроль за правильністю задекларованої класифікації і може самостійно визначити код задекларованого товару у разі виявлення порушення декларантом правил класифікації. Контроль за додержанням декларантом вимог чинного законодавства щодо визначення товарної класифікації є складовою митного контролю.

Відповідно до положень пунктів Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (додаток до Закону України ,,Про митний тариф України від 19.09.2013 № 584-VII) для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами.

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:

(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості;

(b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом з цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Суд першої інстанції встановив, що позивач задекларував ввезені товари за кодом УКТ ЗЕД 8708 91 35 00 ,,Запасні частини для автомобілів: радіатори: радіатор кондиціонер.

При цьому суд зазначив, що відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з урахуванням Пояснень до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, приміток до розділів і груп та визначальних для класифікації характеристик товару це означає:

Група 87. Засоби наземного транспорту, крiм залiзничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання:

8708 частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705 (трактори (8701); моторні транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, включаючи водія (8702); автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі (8703); моторні транспортні засоби для перевезення вантажів (8704); Моторні транспортні засоби спеціального призначення, крім призначених головним чином для перевезення людей або вантажів (наприклад, автомобілі вантажні для аварійного ремонту, автокрани, автомобілі пожежні, автобетономішалки, автомобілі прибиральні для доріг, автомобілі поливомийні, автомобілі-майстерні, радіологічні автомобілі)):

8708 9- інші частини та приладдя:

8708 91- - радіатори та їх частини:

8708 91 35 00- - - - радіатори.

Код вказаного товару, що визначений органом доходів і зборів (8418 99 10 00) згідно з УКТ ЗЕД означає: Група 84. Реактори ядернi, котли, машини, обладнання i механiчнi пристрої; їх частини:

8418 Холодильники, морозильники та iнше холодильне або морозильне обладнання, електричне або iнших типiв; тепловi насоси, крiм установок для кондицiонування повiтря товарної позицiї 8415:

8418 9- частини:

8418 99- - iншi:

8418 99 10 00- - - - випаровувачi та конденсатори, крiм тих, що використовуються у побутових холодильниках.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів визнає вірними висновки суду першої інстанції про те, що під час митного оформлення митний орган порушив вимоги Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД з точки зору послідовного застосування правил інтерпретації, невірно з`ясував основну споживчу властивість радіатора кондиціонера для автомобілів як комплектного чи завершеного виробу, а також не застосував правило 3 (а) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД щодо переваги для цілей класифікації товарної позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Згідно висновків суду першої інстанції назва товару ,,Запасні частини для автомобілів: радіатори: радіатор кондиціонер містить посилання на зібраний (комплектний, завершений) виріб - автомобіль, для реалізації ,,основної властивості якого (тобто для функціонального призначення якого) необхідним є радіатор кондиціонера (товарна позиція 8708 91 35 00 згідно з УКТ ЗЕД ). Це правило порушуватиметься, якщо радіатор кондиціонера легкового автомобіля класифікувати за товарною позицією 8418 (Холодильники, морозильники та iнше холодильне або морозильне обладнання, електричне або iнших типiв; тепловi насоси).

Також суд першої інстанції зазначив, що ні в назві товарної позиції, ні в назві категорії, ні в назві підкатегорії 8418 не згадується поняття ,,радіатор в якості опису товару.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими, оскільки, на думку колегії суддів, до товарної позиції 8418 Холодильники, морозильники та iнше холодильне або морозильне обладнання, електричне або iнших типiв, відноситься холодильне обладнання та запасні частини до них, які можуть використовуватись автономно, без додаткового устаткування.

Автомобільні кондиціонери, до яких позивач ввіз радіатори, не можуть використовуватись автономно, а лише виключно в автомобілях. Тобто, вони є частинами та пристроями моторних транспортних засобів, а тому належать до товарної позиції 8708.

Колегія суддів акцентує також увагу на тому, що митний орган радіатори охолодження, радіатори пічки, радіатори інтеркулера, масляні радіатори відніс то товарної позиції ,, Запасні частини до автомобілів.

Таким чином, на думку колегії суддів, радіатори кондиціонерів легкового автомобіля є такими ж запасними частинами автомобілів.

Суд першої інстанції також мотивовано відхилив посилання відповідача на лист Всесвітньої митної організації №189NL0213-YN від 05.09.2018 для визначення коду товару ,,Запасні частини для автомобілів: радіатори: радіатор кондиціонер, оскільки в силу приписів ч.5 ст. 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Однак, як встановив суд першої інстанції, відповідач жодних експертиз чи досліджень товару під час митного оформлення товару не проводив, а висновки посадових осіб відповідача базуються виключно на інформації, що наведена у листі Всесвітньої митної організації №189NL0213-YN від 05.09.2018.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На порушення цих приписів відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції належним чином завірену копію листа Всесвітньої митної організації №189NL0213-YN від 05.09.2018, на якого він посилається як на підставу правомірності своїх рішень.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі № 460/2113/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 17.08.2020.