Справа № 280/3236/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 серпня 2020 року Справа № 280/3236/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд.4-А, оф. 71-А),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови, винесені відповідачем:

1) про відкриття виконавчого провадження №61746402 від 07.04.2020 року;

2) про арешт майна боржника №61746402 від 07.04.2020 року;

3) про арешт коштів боржника №61746402 від 07.04.2020 року;

4) про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №61746402 від 07.04.2020 року;

5) про стягнення з боржника основної винагороди №61746402 від 07.04.2020 року.

Ухвалою суду від 22 травня 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

01 липня 2020 року від позивача через канцелярію суду надано позовну заяву із уточненими позовними вимогами до відповідача, в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову, винесену відповідачем про відкриття виконавчого провадження №61746402 від 07.04.2020 року (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи).

Ухвалою суду від 03.07.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі з викликом сторін, призначено судове засідання на 13 липня 2020 року.

Ухвалою суду від 13.07.2020 відкладено розгляд адміністративної справи №280/3236/20 та призначено судове засідання на 05 серпня 2020 року.

05 серпня 2020 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №61746402 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Колейчика В.В., за яким боржником є ОСОБА_1 . Позивач вважає, що приватним виконавцем порушено під час прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження положення Закону України "Про виконавче провадження", оскільки приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у його виконавчому окрузі. Зазначає, що відповідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника, або за місцем знаходженням майна боржника. Вказує, що позивач, як боржник у виконавчому провадженні, зареєстрований та проживає у м. Запоріжжі та жодного майна на території міста Києва не має, що виключає можливість відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого округу міста Києва. За таких обставин, позивач вважає, що оскільки виконавче провадження відкрито з порушеннями вимог Закону України "Про виконавче провадження", то відповідно наявні підстави для скасування прийнятого спірного рішення.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень приватний виконавець послався на те, що ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» звернулося до неї з заявою про примусове виконання рішення, а саме виконавчого напису №5323 від 30.03.2020 про стягнення з ОСОБА_1 коштів в розмірі 12477,26 грн. Відповідач вказував на те, що у зазначеному виконавчому написі було вказано місце проживання боржника у межах виконавчого округу міста Києва. Також, відповідач вказував на те, що чинна редакція Закону України "Про виконавче провадження" не передбачає обов`язку виконавця здійснювати дії спрямовані на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що у неї, з урахуванням інформації, яка зазначена у виконавчому написі, не було правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачу. Також, відповідач вказував на те, що нею дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження" в частині направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, проте, зазначена постанова не була вручена позивачу поштовою службою з незалежних від відповідача підстав. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Окрім того відповідачем, була надана суду заява про залишення позовної заяви без розгляду, із зазначенням того, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду. Заява обґрунтована тим, що 16.04.2020 року на адресу Приватного виконавця Дорошкевич Вірі Леонідівні від представника позивача був надісланий Адвокатський запит №б/н від 14.04.2020 стосовно надання інформації та копій документів за вказаним виконавчим провадженням. 27 квітня 2020 року представником позивача (Кабанцовим О.Ю.) був отриманий пакет документів від відповідача, згідно якого позивачу стали відомі обставини відкриття зазначеного виконавчого провадження. Тобто позивачу 27.04.2020 стало відомо про оскаржувану постанову, а позовну заяву до суду подано 18.05.2020 з пропущенням 10-денного строку звернення до суду. Просить заяву задовольнити.

Суд вважає, що вищевказана заява представника відповідача задоволенню не підлягає, оскільки із вказаними у заяві обставинами позивач погоджується, а саме позивач зазначає, що дійсно, 16.04.2020 року на адресу Приватного виконавця Дорошкевич Вірі Леонідівні від представника позивача був надісланий Адвокатський запит №б/н від 14.04.2020 стосовно надання інформації та копій документів за вказаним виконавчим провадженням. 27 квітня 2020 року представником позивача (Кабанцовим О.Ю.) був отриманий пакет документів від відповідача, згідно якого позивачу стали відомі обставини відкриття зазначеного виконавчого провадження. Але, позовна заява подана до приміщення суду 18 травня 2020 року під час дії строку карантину встановленого згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19, спричиненої коронавірусом 8АІ18-СоУ-2» (із змінами та доповненнями згідно Постанови КМ України № 343 від 04.05.2020 року) згідно якої встановлений з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Разом із тим, станом на 18 травня 2020 року, згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Таким чином, оскарження постанови приватного виконавця шляхом подання цієї позовної заяви до Запорізького окружного адміністративного суду відбувається в межах строків встановленим чинним законодавством України, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 30.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис №5323, яким звернено стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 12477,26 грн. за Кредитним договором №150489 від 20.09.2018.

06.04.2020 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. надійшла заява ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» про примусове виконання рішення - виконавчого напису нотаріусу №5323 від 30.03.2020.

07.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61746402, за виконавчим написом приватного нотаріуса БРНО Київської області Колейчика В.В., боржник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), стягувач - ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, ).

Позивач, не погодившись з правомірністю відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого округу міста Києва, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове - виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII), виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIIІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" №1403-VII від 02.06.2016, (далі - Закону №1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема: виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону №1403, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Наявні в матеріалах справи відомості з Єдиного реєстру приватних виконавців України свідчать про те, що виконавчим округом приватного виконавця ОСОБА_2 визначено місто Київ.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону №1403, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону №1403, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Так, відповідач в обґрунтування власної позиції посилається на те, що підставою для прийняття виконавчого документа до виконання в межах виконавчого округу міста Києва стало те, що у виконавчому написі нотаріуса та у заяві про примусове виконання рішення була зазначена адреса проживання боржника - АДРЕСА_2 .

Разом з тим, суд погоджується з такою позицією приватного виконавця, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в заяві про примусове виконання рішення стягувач зазначив місце проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , що територіально відноситься та підпорядкованого Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л.

При цьому, суд звертає увагу, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов`язку щодо перевірки місцезнаходження боржника зазначеного у виконавчому документі.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на положення ч.3 ст. 26 Закон України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

При цьому, суд звертає увагу і на те, що відповідно до положень Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Також, статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Як зазначено у ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію міст проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, фактичне місце проживання особи може відрізнятися від зареєстрованого у встановленому законом порядку. Проте ні стягувач, ні виконавець не можуть зобов`язати боржника зареєструвати чи перереєструвати адресу свого місця проживання у разі розбіжностей між фактичною та зареєстрованою адресами.

Отже, положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку з ч. 3 ст. 26 того ж Закону, щодо відомостей про «місце проживання», «місце перебування» чи «місцезнаходження» особи не можна тлумачити виключно як вказівку на зареєстроване місце проживання адже, в Законі України «Про виконавче провадження» застосовуються всі три окремих поняття.

На підставі зазначеного вище, 07 квітня 2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною правомірно керуючись ст. ст. 4, 24, 26, 28 ЗУ «Про виконавче провадження» та виходячи із зазначеної стягувачем у заяві про примусове виконання рішення інформації про місце проживання боржника, відкрито виконавче провадження за місцем проживання боржника.

Але, суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи міститься копія довідки №04-16-6/1071 від 31.07.2019 про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідно якої зареєстрованим місцем проживання позивача є адреса: АДРЕСА_3 .

Отже, місцем проживання ОСОБА_1 , яке зареєстровано у встановленому порядку, є адреса: АДРЕСА_3 .

Більш того, суд зазначає, що саме адреса: АДРЕСА_3 . зазначена у Договорі про надання кредиту №1504689 від 20.09.2018, копія якого міститься в матеріалах виконавчого провадження.

При цьому, ані матеріали адміністративної справи, ані матеріали виконавчого провадження, не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 має місце проживання/перебування на території міста Києва.

Інших доказів наявності у позивача доходів та майна на території міста Києва матеріали адміністративної справи не містять.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів з фізичної особи, яка має місце проживання у місті Запоріжжя.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд.4-А, оф. 71-А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61746402 від 07.04.2020 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Київ ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його підписання.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 13.08.2020.

Суддя М.С. Лазаренко