Справа № 160/6500/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2020 року м.Дніпросправа № 160/6500/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 160/6500/19 (суддя Царікова О.В., повний текст рішення складено 21.11.2019р.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС №UA500060/2019/000013/2 від 14.02.2019р.;

- визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС № UA500060/2019/00144 від 14.02.2019р.

Із рішенням суду не погодилась Одеська митниця Держмитслужби, яка є правонаступником Одеської митниці ДФС, (далі - відповідач) та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем до митного оформлення надано документи, в яких містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, відповідач не мав достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, заявленою позивачем. У зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів, посадовою особою Одеської митниці було послідовно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що суд встановив всі обставини справи, перевірив доводи обох сторін та надані ними докази, в результаті чого прийняв законне і обґрунтоване рішення. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 08.06.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю АТБ-Маркет (покупець) та іноземною компанією DONGGUAN SUNMOL BATTERY CO., LTD (Постачальник), було укладено контракт на поставку продукції №3189-ВТ/CN (надалі - Контракт).

Відповідно до п. 2.2. Контракту №3189-ВТ/СN від 08.06.2018 року ціна на товар розуміється згідно з умовами FOB - Шеньжень, Китай (у відповідності до Інкотермс - 2010), і включає в себе вартість завантаження товару у постачальника, вартість навантаження товару у постачальника, вартість пакування та маркування.

З метою митного оформлення ввезеного товару, позивачем 13.02.2019р. було подано відповідачу митну декларацію №UA500060/2019/003923, відповідно до якої до ввезення задекларовано наступний товар:

- батарейки первинні, циліндричні, сольові (діоксид-марганцеві), побутові, не виснажені, одноразові, з сухим електролітом, напруга 1,5 V, упаковані у набір по 4 шт. у термоусадочній ПВХ плівці: - батарейки сольові (діоксид-марганцеві): АА R6 - 177600 наб.; - батарейки сольові (діоксид-марганцеві): ААА R03 - 171000 наб., варість за одиницю 0,0609 дол. США. Виробник: DONGGUAN SUNMOL BATTERY CO., LTD, Країна виробництва: CN. Торгівельна марка Своя лінія. Код товару .

- батарейки первинні, циліндричні, лужні (діоксид-марганцеві), побутові, не виснажені, одноразові, з сухим електролітом, напруга 1,5 V, упаковані у набір по 4 шт. у блістері: - батарейки лужні (діоксид-марганцеві): ААА LR03 - 20160 наб.; - батарейки лужні (діоксид-марганцеві): АА LR6 - 76800 наб.. За ціною 0,1276 дол. США за наб. Виробник: DONGGUAN SUNMOL BATTERY CO., LTD, Країна виробництва: CN. Торгівельна марка Своя лінія. Код товару .

Загальна митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, становить 2001637,45 грн. (74114,15 дол. США), що складається з ціни товару за контрактом та витрат на транспортування і страхування. Ця вартість була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).

Для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

- декларація митної вартості (код документа 1401);

- зовнішньоекономічний договір від 08.06.2018 №3189-ВТ/CN (код документа 4104);

- специфікація №5 від 03.01.2019 (код документа 4103);

- рахунок -фактура (інвойс) від 03.01.2019 №2019SM0001 (код документа 0380);

- сертифікат якості від 03.01.2019;

- пакувальний лист №2019SM0001 від 03.01.2019;

- SWIFT від 23.01.2019 р.;

- коносамент від 06.05.2019 № MRFB19010802;

- автотранспортна накладна від 13.02.2019 №9139;

- декларація про походження товару від 03.01.2019 №2019SM0001;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №190 від 13.02.2019;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №191 від 13.02.2019;

- страховий сертифікат №40-0197-18-00011/3023 від 08.01.2019;

- специфікація №5 від 03.01.2019;

- договір (контракт) про перевезення від 01.01.2018 №4108.

За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів Одеською митницею ДФС встановлено, що подані документи містять розбіжності, а саме:

1) відповідно до пп. в п.1 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.2. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 08.06.2018 № 3189-ВТ/CN витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий страховий поліс 40-0197-18-00011/3023 від 08.01.2019 не відповідає вищезазначеним умовам.

На підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України Одеською митницею ДФС повідомленням від 13.02.2019р. повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

На вказане повідомлення відповідача ТОВ АТБ-Маркет було подано:

- прайс -лист виробника товару №б/н від 30.11.2018 р.;

- копію митної декларації країни відправлення №45006765 від 03.01.2019.

За результатом проведеної митної оцінки та дослідження додатково поданих документів, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000013/2 від 14.02.2019, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована ТОВ АТБ-Маркет у поданій митній декларації від 13.02.2019р. UA500060/2019/003923 митна вартість товару із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості- резервного методу.

У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу було відмовлено в митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00144 від 14.02.2019.

Як вказав позивач, відповідно до положень ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України ним, протягом 80 днів з дня випуску товару було надано відповідачу разом із заявою від 26.04.2019 вих. № М-2019-2091:

- платіжне доручення № 80 від 21.01.2019;

- свіфт б/н від 23.01.2019 до платіжного доручення №80 від 21.01.2019;

- заяву на купівлю іноземної валюти № 80 від 21.01.2019;

- банківські платіжні документи, що підтверджують оплату за послуги перевезення: платіжне доручення № 433204 від 21.02.2019 та № 433169 від 21.02.2019;

- акти прийому-передачі виконаних робіт №171 від 13.02.2019, № 170 від 13.02.2019 від ТОВ Фейрлоджікс до договору транспортного експедирування № 4108 від 01.01.2018;

-виписку з бухгалтерської документації ( картка рахунку: 63.2 на 24.04.2019) (оригінал)

- прайс-лист б/н від 30.11.2018 від продавця оцінюваних товарів (копія);

- експертний висновок Дніпропетровської ТПП № ГО-970 від 24.04.2019 (оригінал);

- митну декларацію країни відправлення №45006765 від 03.01.2019 (копія).

Однак, відповідачем не була надана належна оцінка зазначеним документам.

Правомірність та обґрунтованість рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржені рішення відповідачем прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать встановлені обставини справи, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки відповідача про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а також не надання декларантом витребуваних митницею додаткових документів.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000013/2 від 14.02.2019, підставою для його прийняття є результат опрацювання поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності, а також не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) відповідно до пп. в п.1 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно з п.2.2. зовнішньоекономічного договору (контракту) від 08.06.2018 № 3189-ВТ/CN витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий страховий поліс 40-0197-18-00011/3023 від 08.01.2019 не відповідає вищезазначеним умовам.

Щодо висновків відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, то з цього приводу колегія судів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що поставка товару здійснювалася на підставі контракту на поставку продукції №3189-ВТ/СN від 08.06.2018., укладеного між ТОВ АТБ-МАРКЕТ та DONGGUAN SUNMOL BATTERY CO., LTD.

Згідно з пп. в п.1 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 передбачено, що у Графі 16 додаткового аркуша А до основного аркуша ДМВ зазначаються витрати, понесені покупцем, що не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а)), тобто не включені продавцем до рахунку-фактури, виставленого покупцеві, але мали місце у зв`язку з увезенням оцінюваних товарів на митну територію України та були сплачені або підлягають сплаті покупцем. У Пункт "в" Графи 16 додаткового аркуша А до основного аркуша ДМВ зазначаються витрати, понесені покупцем, на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Відповідно до п. 2.2. Контракту №3189-ВТ/СN від 08.06.2018, ціна на товар розуміється згідно з умовами FOB - Шеньжень, Китай (у відповідності до Інкотермс - 2010), і включає в себе вартість завантаження товару у постачальника, вартість навантаження товару у постачальника, вартість пакування та маркування.

Отже, умовами контракту №3189-ВТ/СN від 08.06.2018 визначено, що ціна на товар включає в себе вартість пакування, у зв`язку із чим відсутні підстави для окремого додавання вартості упаковки до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначенні митної вартості товару.

Таким чином, доводи відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару не відповідають дійсності.

Щодо ненадання позивачем до митного оформлення доказів включення до митної вартості витрат упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням до ціни товару, а також те, що наданий декларантом страховий поліс 40-0197-18-00011/3023 від 08.01.2019р. не відповідає умовам контракту, суд зазначає наступне.

Відповідно до контракту №3189-ВТ/СN від 08.06.2018 передбачено, що товар має бути поставлений на умовах поставки FOB - Шеньжень, Китай (у відповідності до Інкотермс - 2010).

Умови FОВ (у відповідності до Інкотермс - 2010) Вільно на борту означає, що продавець вважається таким, що виконав своє зобов`язання по поставці з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару. За умовами FOB на покупця покладаються обов`язки з очищення товару від мита для його експорту.

Відповідно до пунктів А.3. та Б.3. Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс Договори перевезення та страхування терміну поставки FOB як у Продавця та і Покупця відсутні зобов`язання щодо укладення договорів страхування.

Отже, при поставці товару на умовах FOB сторони самі вирішують, чи бажають вони застрахуватися та в якій мірі, тобто дотримання сторонами контракту, за яким здійснювалась поставка товару, умов щодо мінімального страхування не є обов`язковим.

Окрім того, позивач за генеральним договором добровільного страхування вантажів від 01.03.2018 №40-0197-18-0011, укладеним з ПАТ Страхова компанія Українська страхова група, здійснив добровільне страхування товару.

Згідно з п. 1.9 Генерального договору добровільного страхування вантажів від 01.03.2019 № 40-0197-18-0011 страховий тариф складає 0,034% від страхової суми.

08.01.2019 сторонами підписано страховий сертифікат страхування окремого перевезення вантажу № 40-0197-18-0011/3023, яким передбачено, що товар за інвойсом 2019SM0001 від 03.01.2019, вантажовідправник DONGGUAN SUNMOL BATTERY CO., LTD, страхова вартість вантажу 2015067,47 грн. застраховано. Страхова сума складає 2015067,47 грн.. страховий тариф % - 0,034, страхова премія 685,12 грн..

Таким чином, витрати позивача на страхування у розмірі 685,12 грн. підтверджуються Генеральним договором добровільного страхування вантажів від 01.03.2019 № 40-0197-18-0011 і страховим сертифікатом №40-0197-18-0011/3023 від 08.01.2019, як встановлено судом, ці документи були надані позивачем відповідачу під час митного оформлення товару.

Не заперечуючи повноважень митного органу здійснювати контроль за правильністю визначення митної вартості товарів, суд звертає увагу на те, що згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

При розгляді справи митницею не обґрунтовано свій сумнів у правильності визначення митної вартості декларантом у декларації № UA 500060/2019/003923 від 13.02.2019 року.

Матеріали справи свідчать, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Згідно частини 2 статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, оскільки у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення. Документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом. Відповідачем не наведено доказів того, що документи, подані для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2019 року №UA500060/2019/000013/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.02.2019 року № UA500060/2019/00144 є протиправними та підлягають скасуванню.

Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 160/6500/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак