Справа № 400/4411/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 р. Справа № 400/4411/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба, вул. Сумська, 77/79, м. Харків, 61023
до відповідача:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про:стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 363 662,23 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба (далі - позивач, Університет) звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з громадянина ОСОБА_1 (далі - відповідач) суму у розмірі 363662,23 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утримання під час навчання та сплачений судовий збір.

Ухвалою від 13.12.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 21.01.2020 року суд ухвали розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було достроково розірвано контракт та відповідача виключено із списків особового складу Університету, а відтак, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання у Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба у розмірі 363662,23 грн. Однак, через їх не відшкодування, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про їх стягнення в судовому порядку.

Відповідач надав відзив на позов, в якому в задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що контрактом між Університетом та відповідачем не передбачено відшкодування витрат на утримання курсанта. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на порушення саме його прав, а не Міністерства оборони України, якому він підпорядковується, та на користь якого відповідач повинен відкодовувати витрати.

Також, оскільки відповідач навчався більше встановленого законодавством строку військової служби, товідпаовідач має відшкодовувати витрати у таких розмірах? за період з 30.08.2014 року по 01.03.2016 року - у розмірі витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби; за період з 02.03.2016 року по 05.04.2018 року - у повному розмірі. В той же час, заборгованість по грошовому та продовольчому забезпеченню розрахована позивачем в повному обсязі за весь період навчання відповідача, що порушує норми Положення № 964.

Крім того, оскільки відповідач в обрахований позивачем період у гуртожитку позивача не проживав, то віповідно й розрахунок витрат на комунальні послуги має враховувати вказаний факт.

Одразу після відрахування з Університету відповідач 25.06.2018 року був прийнятий на військову службу. Таким чином, рапорт на відрахування було ініційовано не з причин відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу, а з інших, особистих підстав. Тому й стягнення з нього витрат він вважає необгрунтованим, оскільки він продовжував виконувати свій військовий обов`язок.

Позивач у відповіді на відзив свої возовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою від 12.08.2020 року суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 у період з 30.08.2014 року по 05.04.2018 року проходив навчання та військову (публічну) службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил на посаді курсанта.

30.08.2014 року, у відповідності до вимог ст.ст. 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», розділу II «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, та відповідачем було укладено Контракт про проходження військової служби (навчання).

05.04.2018 року контракт про проходження військової служби (навчання) був достроково розірваний, а відповідач був виключений зі списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 04.04.2018 року № 83.

Відповідно до абз. 6 п. 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, та відповідачем 30.08.2014 року, відповідач взяв на себе зобов`язання «відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу».

Отже, після розірвання контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання його під час навчання.

Відшкодування витрат на користь Університету не відбувається, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Частиною 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року 2232-XII (далі - Закон України № 2232) визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 затверджено Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (далі та раніше за текстом - Порядок № 964), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Відповідно до п. 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом (п. 4 Порядку № 964).

На виконання п. 3 Порядку № 964 16.07.2007 року виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок розрахунку витрат).

Згідно до п. 6 Порядку № 964, витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю:

курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання;

курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

В той же час, п. 7 Порядку № 964 встановлено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Харківським національним університетом Повітряних Сил відповідно до вимог Порядку № 964 та Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу Університету, загальна сума яких склала 363662,23 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи Загальним розрахунком № 315 від 09.04.2018 року коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 2.1.1.2. Порядку розрахунку витрат, для курсантів, які які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, до розрахунку грошового забезпечення береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період начання, та витрати на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період.

Згідно розрахунку коштів на відшкодування витрат пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання по грошовому забезпеченню за період, який зараховується до строку строкової військової служби з 30.08.2014 року по 01.03.2016 року, позивачем нарахована тільки різниця між грошовим забезпеченням курсанта та військовослужбовця строкової служби.

Теж саме стосується й продовольчого забезпечення.

Відповідно до п. 2.1.2.2 Порядку розрахунку витрат, для курсантів, які не вислужили строку строкової служби за визначений період навчання, до розрахунку берется різниця вартості норм харчування курсанта та військовослужбовця строкової військової служби. Згідно розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача по продовольчому забезпеченню за період з 30.08.2014р року по 01.03.2016 року нарахована тільки різниця вартості норм харчування.

Після 01.03.2016 року нарахування здійснювалось у повному обсязі.

Доводи відповідача щодо не проживання під час навчання у гуртожитку судом не приймаються, оскільки жодним доказом з боку відповідача не доведені.

Згідно п. 2.3 Порядку розрахунку витрат, у наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач вищого навчального закладу.

Відповідно до п. 8 наказу начальника Університету (по стройовій частині) від 04.04.2018 року № 83 щодо відрахування ОСОБА_1 , сума 363662,23 грн. внесена до книги обліку нестач Університету. Такихм чином, обов`язок щодо відшкодування витрат на утримання відповідача під час його навчання у вищому навчальному закладі покладається на Університет, який вживає необхідних заходів щодо повернення державі коштів.

Отжде, доводи відповідача щодо необгрунтованності наявності у Університету права на отримання коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, судом не приймаються.

Щодо доводів позивача про те, що він продовжив військову службу, суд вказує на таке:

Відповідно до наявного у матеріалах справи рапорту ОСОБА_1 від 14.02.2018 року, відповідач просив відрахувати його з Університету у зв`язку з розірванням контракту через відмову від проходження служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Факт проходження відповідачем військової служби за контрактом не має відношення до відшкодування державі, в особі Університету, витрат за утримання його під час навчання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Університету підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба (вул. Сумська, 77/79, м. Харків, 61023, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба (вул. Сумська, 77/79, Харків, 61023, ) витрати, пов`язані з утриманням під час навчання у розмірі 363662,23 грн. (триста шістдесят три тисячі шістсот шістдесят дві гривні 23 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.08.2020 року.

Суддя О.В. Малих