Справа № 520/8703/2020
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

13 серпня 2020 р. № 520/8703/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області в частині зменшення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 30.11.2019 з суми 6619,37 грн. до суми 6364,27 грн. та в частині порядку розрахунку суми доплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.11.2019, а також бездіяльність щодо нездійснення нарахування і виплати йому компенсації за несвоєчасну виплату суми пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" під час виплати йому у серпні 2018 року суми несвоєчасно виплаченої пенсії у розмірі 54103,33 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 заборгованістю з виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2016 в розмірі 3264,02 грн. та нарахувати ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату йому заборгованості з виплати суми пенсії за період з 01.01.2016 по 31.07.2018 в розмірі 54103,33 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", а також провести виплату всіх нарахованих до виплат сум пенсії на компенсації і найближчий період однією сумою та без обмеження такої виплати будь-якими строками згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що у грудні 2009 року його звільнили зі служби в органах внутрішніх справ України, та з 24.12.2009 року він отримує пенсію за вислугу років. З урахуванням вислуги років позивача в органах ВС України (29 років) та згідно з чинним законодавством розмір його пенсії на момент її призначення складав 82% від розміру грошового забезпечення. На підставі постанови КМУ від 21.02.2018 №103 в квітні 2018 року позивачу проведено перерахунок розміру пенсії з 01.01.2016 виходячи з 70% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 29.05.2017 №100/31454-, без врахування додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби згідно з довідкою ВФЗБО УДАЇ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2017 №666. У зв`язку із протиправними діями відповідача позивач звернувся до суду. Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду та Дзержинського районного суду міста Харкова позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Дані рішення судів виконані відповідачем у серпні 2018 року, а саме: на виконання рішення по справі № 638/18451/17 Пенсійним фондом перераховано розмір щомісячної пенсії позивача за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 5424,80 гри. та донараховано до виплати за цей період доплату в сумі 19877,76 грн., та на виконання рішення по справі №820/2140/18 перераховано розмір щомісячної пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2016 року в розмірі 6619,37 грн. та донараховано до виплати за період з 01.01.2016 по 31.07.2018 доплату в сумі 34225,57 грн. Разом з цим, позивач вважає, що здійснюючи перерахунок розміру його пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2017 відповідач невірно та з помилками розрахував її розмір, позбавивши позивача права на мирне володіння своїм майном (коштами в сумі 3264,02 грн.), а також протиправно не здійснив нарахування і виплату позивачу компенсації за несвоєчасну виплату пенсії за період з 01.01.2016 по 31.07.2018. Вважаючи, що його соціальні права порушені позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року відкрито спрощене провадження у справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що за період з 01.01.2016 року по 30.04.2018 року позивачу проведено розрахунок на доплату в розмірі 23190,72 грн. В квітні 2018 року проведено доплату пенсії за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 3312,96 грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду з 01.12.2016 становить 6619,37 грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду з 01.01.2016 становить 6364,27 грн. На виконання вищезазначених рішень суду проведено розрахунок на доплату за період з 01.01.2016 року по 31.07.2018 року в сумі 34225,57 грн. 06 серпня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено доплату на виконання рішень суду на загальну суму 54103,33 грн. Окрім того, посилання позивача, на те, що Головним управлінням протиправно зменшено розмір пенсії з 6619,37 грн. до 6364,27 грн. за період з 01.01.2016 по 30.11.2020 року не відповідають дійсності, оскільки згідно виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 починаючи з серпня 2018 року розмір пенсії не зменшувався та становив 6619,37 грн. Таким чином розрахунок доплати в сумі 3264,02 грн. проведено позивачем самостійно та на власний розсуд.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову та відзиву, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в ГУ УМВС України в Харківській області та 23.12.2009 звільнений зі служби за віком.

Позивачу з 24.12.2009 року призначено пенсію за вислугою років, у розмірі 82% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області в частині зменшення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 30.11.2019 з суми 6619,37 грн. до суми 6364,27 грн. та в частині порядку розрахунку суми доплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.11.2016, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 заборгованістю з виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2016 в розмірі 3264,02 грн., суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону України № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23 грудня 2015 року № 900-VIII (далі по тексту - Закон України №900-VIII), яким статтю 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Частиною 16 статті 43 Закону України №2262-ХІІ передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Статтею 51 Закону України № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про Національну поліцію», за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно зі статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію", пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", яка набрала чинності з 02 грудня 2015 року (далі по тексту - Постанова № 988) встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Враховуючи той факт, що Постанова №988, якою встановлено розмір грошового забезпечення для поліцейських Національної поліції та підвищено посадовий оклад за посадою, на якій працював позивач, набрала чинності з 02 грудня 2015 року, тому перерахунок пенсії повинен здійснюватися з 01 січня 2016 року.

Наведене в сукупності свідчить, що правовідносини між сторонами виникли саме з 01 січня 2016 року.

Відповідно до пункту 1, 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі по тексту - Постанова № 45) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Згідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться v строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІ1. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як зазначив позивач у позові, відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 в квітні 2018 року ОСОБА_1 проведено перерахунок розміру пенсії з 01.01.2016 виходячи з 70% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області від 29.05.2017 № 100/31454-, без врахування додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби згідно з довідкою ВФЗБО УДАЇ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2017 № 666. У зв`язку із протиправними діями відповідача позивач звернувся до суду.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 року у справі №820/2140/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.12.2017 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації, розмір яких зазначений у довідці відділу фінансово - економічного забезпечення УДАЇ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2017 № 666 про одноразові додаткові види грошового забезпечення нараховані ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 по 23.12.2009. Зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2016 без обмеження максимальним розміром пенсію, розмір якої обчислено 82% грошового забезпечення з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, індексації, розмір яких зазначений у довідці відділу фінансово економічного забезпечення УДАЇ ГУМВС України в Харківській області від 24.11.2017 №666 про одноразові додаткові види грошового забезпечення нараховані ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 по 23.12.2009, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 01.12.2016. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 07.05.2018 року у справі №638/18451/17 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку та не виплаті пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, винагород) та премій і допомоги у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських в розмірах зазначених у довідці ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 29.05.2017 року № 100/31454- протиправною. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. пенсію без обмеження максимальним розміром в розмірі 82% грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських в розмірах зазначених у довідці ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 29.05.2017 року №100/31454-, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою, починаючи з 01.01.2016. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ст. 382 КАСУ.

Вищевказані рішення суду набрали законної сили.

Положеннями ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідачем на виконання вище вказаних рішень суду було проведено розрахунок.

Суд зазначає, що згідно перерахунку пенсії позивача станом на 01.05.2018 року з врахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України №103, розмір пенсії ОСОБА_1 складав 5424,80 грн., виходячи з 70% його грошового забезпечення.

Відповідно до розрахунку розміру пенсії позивача судом встановлено, що станом на 01.01.2016 підсумок пенсії позивача (з надбавками) становить 6364,27 грн. (підстава перерахунку - рішення суду).

Поряд із тим, згідно розрахунку розміру пенсії позивача за пенсійною справою № станом на 01.12.2016, підсумок пенсії (з надбавками) становить 6619,37 грн. (підстава перерахунку - рішення суду).

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії, судом встановлено, що в період з січня 2016 року по 30.11.2016 року розмір пенсії позивача становив 6364,27 грн., де сума доплати складала 939,47 грн., а в період з грудня 2016 року по липень 2018 року розмір пенсії становив 6619,17 грн., де сума доплати складала 1194,57 грн.

11 квітня 2018 року відповідачем проведено доплату пенсії за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 3312,96 грн.

Судом з розрахунків на доплату за пенсійною справою № встановлено, що на виконання вищезазначених рішень суду відповідачем проведено розрахунок на доплату за період з 01.01.2016 року по 31.07.2018 року в сумі 34225,57 грн. та в сумі 34225,27 грн. і здійснено відповідні виплати 06 серпня 2018 року на загальну суму 54103,33 грн.

Суд дослідивши надані до суду виписки по банківському рахунку позивача встановив, що відомості зазначені у даних документах не підтверджують нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 6287,95 грн.

Інших доказів в підтвердження факту виплати пенсії в розмірі 6287,95 грн. позивачем суду не надано.

При цьому відповідачем підтверджено факт виплати в період з 01.01.2016 року по 30.11.2016 року пенсії позивачу у розмірі 6364,27 грн., та з грудня 2016 року по липень 2018 року 6619,37 грн.

Таким чином, сума зменшення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 за період 01.01.2016 по 30.11.2016 у розмірі 3264,02 грн. є необґрунтованою та документально не підтвердженою.

Поряд із цим, суд з матеріалів справи вбачає, що відповідачем не в повній мірі виконано рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.05.2018 у справі №638/18451/17, яким було зобов`язано Пенсійний фонд провести позивачу нарахування та виплату пенсії з 01.01.2016, тоді як фактично відповідачем розрахунком належної позивачу до виплати суми пенсії здійснено з грудня 2016 року, що суперечить положенням чинних норм пенсійного законодавства.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено бездіяльність у відношенні позивача, яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 пенсії у розмірі 6619,37 грн. з 01.01.2016 року, що призвело до зменшення розміру щомісячної пенсії (6364,27 грн.) на загальну суму 2806,10 грн.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області в частині зменшення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 30.11.2016 з суми 6619,37 грн. до суми 6364,27 грн. та порядку розрахунку суми доплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.11.2016, і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2016 в розмірі 2806,10 грн., як обґрунтованого.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок №159) для реалізації цілей та завдань вищевказаного Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, суд приходить до висновку, що дія вищевказаних нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Так, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статтею 2 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 по справі № К/9901/2999/17 (522/5664/17).

Враховуючи те, що доплата пенсії особі на підставі рішень судів не змінює суті цих виплат та не перетворює їх в одноразову виплату, а тривале неперерахування пенсії за минулі періоди сталося з протиправною бездіяльністю відповідача, що встановлено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.05.2018 по справі №638/18451/17 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 року у справі №820/2140/18, суд доходить висновку про те, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішень суддів, а саме виплачених у серпні 2018 року, що не заперечується відповідачем по справі та підтверджується позивачем.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області щодо нездійснення нарахування і виплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату суми пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" під час виплати ОСОБА_1 пенсії у серпні 2018 року суми несвоєчасно виплаченої пенсії у розмірі 54103,33 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату ОСОБА_1 заборгованості з виплати суми пенсії за період з 01.01.2016 по 31.07.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату заборгованості з виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2016 в розмірі 2806,10 грн. та компенсації за несвоєчасну виплату ОСОБА_1 заборгованості з виплати суми пенсії за період з 01.01.2016 по 31.07.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", однією сумою, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі Ганс-Адам ІІ проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

У даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання пенсійний виплат передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином, на них поширюється режим "існуючого майна".

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 35).

За змістом судової практики Європейського суду з прав людини захист законних сподівань (очікувань) є одним з аспектів правової визначеності.

Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.

У зв`язку з чим позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню.

Відносно вимоги позивача щодо виплати недоплаченої суми пенсії та компенсації без обмеження такої виплати будь-якими строками згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду", суд зазначає, що відповідач при виконанні рішення суду, як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, у зв`язку з цим зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строку у тридцять днів для надання відповіді до суду про повне виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі за цим позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 2, 3, 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", як інвалід 2 групи.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області в частині зменшення розміру щомісячної пенсії ОСОБА_1 у період з 01.01.2016 по 30.11.2016 з суми 6619,37 грн. до суми 6364,27 грн. та в частині порядку розрахунку суми доплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.11.2016.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області щодо нездійснення нарахування і виплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату суми пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" під час виплати ОСОБА_1 пенсії у серпні 2018 року суми несвоєчасно виплаченої пенсії у розмірі 54103,33 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області нарахувати ОСОБА_1 заборгованістю з виплати пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2016 в розмірі 2806,10 грн. та нарахувати ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату ОСОБА_1 заборгованості з виплати суми пенсії за період з 01.01.2016 по 31.07.2018 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", а також провести виплату всіх нарахованих до виплат сум пенсії та компенсації однією сумою.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко