Справа № 200/6320/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 р. Справа№200/6320/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Стройіндустрія» про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що відповідач має податковий борг в загальному розмірі 702703,52 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених сум.

Оскільки вказана загальна сума заборгованості не сплачена, тому просив стягнути її з відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» у разі застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов`язань передбачено складання та надіслання податкового повідомлення-рішення форми «Ш».

З інтегрованої картки платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Стройіндустрія» вбачається неодноразове нарахування податковим органом сум штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань без прийняття передбачених вказаним Порядком рішень, а саме: 24.01.2020 року на суму 9162,55 грн., 24.01.2020 року на суму 9544,28 грн., 29.01.2020 року на суму 832,13 грн., 29.01.2020 року на суму 3787,68 грн., 28.02.2020 року на суму 40000 грн., 26.03.2020 року на суму 10248,50 грн., 22.04.2020 року на суму 100 грн., 23.04.2020 року на суму 311,80 грн., 23.04.2020 року на суму 2666,80 грн., 27.04.2020 року на суму 795,50 грн., 27.04.2020 року на суму 19870,35 грн., 27.04.2020 року на суму 2355 грн.

Вважав, що нарахування наведених сум штрафних санкцій без прийняття відповідних податкових повідомлень-рішень призвело до збільшення суми боргу відповідача, та внаслідок цього податковим органом робилось погашення цих відповідних нарахованих сум штрафних санкцій за рахунок сплачених відповідачем грошових коштів. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Стройіндустрія» як платник податків перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області (Краматорське управління, Краматорська ДПІ (м. Краматорськ).

Відповідач мав податковий борг в загальному розмірі 702703,52 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених сум з податку на додану вартість (код бюджетної класифікації 14010100) в розмірі 702703,52 грн., а саме:

43116,75 грн. борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 03.04.2019 року № (на загальну суму 462730,50 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням 308487 грн., за штрафними санкціями 152243,50 грн., у зв`язку з частковою сплатою розмірі 419613,75 грн. залишок несплаченої суми становить 43116,75 грн.), яке вручене платнику податків під розпис на податковому повідомленні-рішенні 03.04.2019 року. Отже вказане рішення у встановленому порядку надсилалося на адресу відповідача, та у встановлений строк в повному обсязі виконано не було;

254747,72 грн. борг виник по пені, яка нарахована на підставі пп.129.1.2 ст.129 Податкового кодексу України;

213055 грн. борг виник на підставі декларації з податку на додану вартість від 20.01.2020 року №, термін сплати 30.01.2020 року;

51243 грн. борг виник на підставі декларації з податку на додану вартість від 19.03.2020 року №, термін сплати 30.03.2020 року;

14717,97 грн. борг виник на підставі уточнюючої декларації з податку на додану вартість від 22.04.2020 року №, якою платником податків самостійно нараховано до збільшення суми податку на додану вартість, що підлягала сплаті, 13334 грн., пені внаслідок самостійного виявлення платником помилок з податку на додану вартість 983,97 грн. та платником самостійно нараховано штрафну санкцію - 400 грн.;

115102 грн. - борг виник на підставі декларації з податку на додану вартість від 17.04.2020 року №, термін сплати 30.04.2020 року;

10721,08 грн. борг виник по пені, яка нарахована на підставі пп.129.1.1 п. 129.1 ст.129 Податкового кодексу України;

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року в справі №200/5834/19-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 року, в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Стройіндустрія» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2019 року № відмовлено.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом на адресу відповідача надсилалася податкова вимога форми «Ю» від 20.12.2019 року №11494-52, яка направлена на податкову адресу платника податків (штрих-код поштового відправлення №462) та отримана платником податків 26.12.2019 року.

Вказані заходи призвели до часткової сплати податкового боргу в сумі 82500 грн. Залишок боргу склав 620203,52 грн., з них основні зобов`язання - 393 134 грн. та пеня - 227 069,52 грн.

Сума податкового боргу відображена в інтегрованій картці платника податків та станом на день розгляду справи не сплачена.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року за результатом розгляду заяви позивача закрито провадження в даній справі в частині позовних вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Стройіндустрія» податкового боргу в розмірі 82500 грн.

Отже, остаточними позовними вимогами в даній справі є стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 620203,52 грн.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Згідно з п. 54.1 ст. 54, п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 ст. 57 вказаного Кодексу, яка визначає строки сплати податкового зобов`язання, встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пункт 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу визначає випадки, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання (п. 54.5 ст. 54 вказаного Кодексу).

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до п. 111.2 ст. 111, п. 116.1 ст. 116 вказаного Кодексу за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється фінансова відповідальність, яка застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання накладаються на платника податків в порядку, встановленому ст. 123 вказаного Кодексу.

Нарахування пені врегульовано ст. 129 Податкового кодексу України.

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (п. 131.1 ст. 131 вказаного Кодексу).

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 вказаного Кодексу сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 вказаного Кодексу у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з абз. 6 п. 42.4 ст. 42 Кодексу у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Аналогічні положення містять спеціальні норми.

Так, відповідно до п. 58.3 ст. 58 вказаного Кодексу податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 вказаного Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Посилання відповідача на неправомірність нарахування на нього податковим органом штрафних санкцій без винесення податкових повідомлень-рішень є неприйнятними, оскільки частина штрафних санкцій, які просить стягнути податковий орган в даній справі, нараховані податковим повідомленням-рішенням від 03.04.2019 року № , яке у встановленому порядку надсилалося на адресу відповідача, отримане ним та правомірність винесення якого підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили; решта штрафних санкцій, які просить стягнути податковий орган в даній справі, - нараховані платником податків самостійно, у зв`язку з чим відповідно до вимог Податкового кодексу України вважаються узгодженими.

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 року в справі №807/495/17, де Суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (ч. 1 ст. 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, а натепер аналогічні положення містить ч. 2 ст. 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на наведене сплачена суб`єктом владних повноважень сума судового збору стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Стройіндустрія» (84311, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Куйбишева, 23, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з рахунків у банківських установах, які обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Стройіндустрія» (84311, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Куйбишева, 23, ), на користь відповідного бюджету податковий борг в загальному розмірі 620203,52 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 17 серпня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда