Справа № 120/1704/19-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення

за виключними обставинами

м. Вінниця

13 серпня 2020 р. Справа № 120/1704/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, суддів - Жданкіної Наталії Володимирівни, Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у адміністративній справі №120/1704/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

27 листопада 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року за виключними обставинами звернувся ОСОБА_1 . На думку заявника, підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами є істотні для справи обставини, що не були відомі суду та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, про що йдеться у пункті 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, заявник стверджує, що виключною обставиною слід визнати рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року №1-9/2015, відповідно до якого виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України. Окрім того, заява обґрунтована тим, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3858/18 від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відтак, заявник вважає, що висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18, також слід вважати виключними обставинами, що є підставою для перегляду судового рішення.

10 грудня 2019 року заявником подано заяву, у якій доповнено зміст заяви про перегляд судового рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року за виключними обставинами. Зокрема, на думку заявника, окрім іншого, підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, що передбачена пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, у заяві йдеться про те, що рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі №10-рп/2008 визнано неконституційними норми пунктів 4 та 29 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими, на думку заявника, внесено зміни до частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що не застосовані судом при вирішені справи №120/1704/19-а.

Ухвалою суду від 09 липня 2020 року прийнято до провадження адміністративну справу №120/1704/19-а за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року за виключними обставинами та вирішено розгляд заяви проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін колегією у складі трьох суддів.

Іншою ухвалою суду від 09 липня 2020 року призначено заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами до розгляду на 13 серпня 2020 року о 12:00 годині.

У судове засідання, призначене на 13 серпня 2020 року ані заявник, ані його представник, ані представник відповідача не з`явилися, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням положень частини 3 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів дійшла висновку розгляд заяви здійснювати в порядку письмового провадження.

Водночас, 13 серпня 2020 року заявником та його представником подано до суду заяву про залучення до участі у справі третіх осіб, зміст якої свідчить про намір змінити предмет позову із залученням ще одного відповідача.

Проте, вказана заява колегією суддів не приймається до уваги з огляду на приписи частини 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якими при перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, колегія суддів зважає на таке.

Особливості перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами визначені главою 3 розділу 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Разом з тим, приписами частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Відтак, перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами є чітко визначеним та вичерпним.

У поданій ОСОБА_1 27 листопада 2019 року заяві йдеться про те, що однією із підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами є істотні для справи обставини, що не були відомі суду та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Разом із тим, варто звернути увагу на пункт 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, яким визначено, що однією із підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відтак, на переконання колегії суддів, посилання заявника на приписи пункту 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу для перегляду судового рішення саме за виключними обставинами є безпідставними, адже частиною 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Ще однією підставою, на думку заявника, для перегляду судового рішення за виключними обставинами є висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 12 листопада 2019 року за результатами перегляду рішень судів попередніх інстанцій у справі №826/3858/18, згідно із якими визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Однак, слід наголосити на тому, що наведені у частині 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами є вичерпними та не можуть піддаватися розширеному тлумаченню.

Водночас, серед переліку таких підстав у частині 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України відсутня така, як ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, а тому помилково вважати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18, такими, що можуть бути підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Не заслуговують також на увагу посилання заявника в уточненій заяві від 10 грудня 2019 року як на підставу для перегляду рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року за виключними обставинами на рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, відповідно до якого визнано неконституційними окремі норми Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", адже приписами пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що однією з підстав для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Однак, при вирішенні справи №120/1704/19-а, про перегляд якої йдеться, судом першої інстанції не застосовано ті приписи, що визнані неконституційними судом конституційної юрисдикції.

Не може бути підставою для перегляду рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року за виключними обставинами й рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року №1-4/2015, адже вказаним рішенням надано офіційне тлумачення положень частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Більше того, для застосування пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Конституційного Суду України, яким визнано неконституційними закон, інший правовий акт чи їх окремі положення, що застосований судом при вирішенні справи, мало б бути прийняте після ухваленого судом рішення, про перегляд якого йдеться у заяві, адже за умови існування рішення Конституційного суду на момент ухвалення судом відповідного рішення останнім мали б бути враховані висновки суду конституційної юрисдикції.

За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

При цьому, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (частина 1 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, за відсутності підстав для задоволення поданої заяви колегія суддів дійшла висновку відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі №120/1704/19-а в силі.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі №120/1704/19-а за виключними обставинами відмовити та залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Яремчук Костянтин Олександрович

Судді Жданкіна Наталія Володимирівна

Свентух Віталій Михайлович