Справа № 120/4115/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

14 серпня 2020 р. Справа № 120/4115/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Літинської селищної ради Морозюк Наталії Анатоліївни, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2020 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Літинської селищної ради Морозюк Наталії Анатоліївни, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, у якій позивач просить:

- зобов`язати державного реєстратора Літинської селищної ради Морозюк Наталію Анатоліївну скасувати записи про право власності №35727459 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0276 та №35727759 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0277;

- зобов`язати державного реєстратора Літинської селищної ради Морозюк Наталію Анатоліївну скасувати рішення про закриття розділу Державного реєстру прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0107;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області скасувати у Поземельних книгах на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:010:0276 та :02:010:0277 записи про державну реєстрацію таких земельних ділянок шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про їх скасування;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області поновити у Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0107 запис про державну реєстрацію цієї земельної ділянки шляхом внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що з 2007 року вона є власником майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний майновий комплекс розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :02:010:0107, що також належить позивачці на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №265675.

Проте, у січні 2020 року невідомі особи шляхом підроблення документів та особистих підписів вчинили ряд дій щодо позбавлення позивача права власності на зазначені вище об`єкти нерухомого майна.

Так, державним реєстратором Кудлаївської сільської ради Козловським М.С. 15 січня 2020 року прийнято рішення 50732512, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності №35111849 щодо належної позивачці земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0107, зареєструвавши при цьому власником ділянки товариство з обмеженою відповідальністю "Таврійські Інвестиції".

05 лютого 2020 року державним реєстратором Кудлаївської сільської ради Козловським М.С. прийнято рішення №50985413, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис щодо реєстрації права власності належного позивачці майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , а згодом - за товариством з обмеженою відповідальністю "Таврійські Інвестиції".

В подальшому за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійські Інвестиції" Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0107, власником якої є позивач, на дві окремі ділянки з кадастровими номерами :02:010:0276 та :02:010:0277. Реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю "Таврійські Інвестиції" новоутворених земельних ділянок здійснено державним реєстратором Літинської селищної ради Морозюк Н.А.

На думку позивачки, оскільки відновити її порушене право інших шляхом неможливо, тому й звернулася до адміністративного суду з цим позовом.

Окрім того, разом із позовною заявою позивачкою подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю "Таврійські Інвестиції" відчужувати у будь-який спосіб земельні ділянки з кадастровими номерами :02:010:0276 та :02:010:0277, а також заборони товариству з обмеженою відповідальністю "Таврійські Інвестиції" вчиняти дії, спрямовані на знищення, поділ, об`єднання або виділ частки щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:010:0276 та :02:010:0277.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, доходжу висновку, що вказаний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Термін "суб`єкт владних повноважень", відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак, не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим. Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер), що є визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції.

Для з`ясування характеру спору слід враховувати, що протилежним за своїм змістом є приватноправовий спір, однією з ознак якого є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника такого спору. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Окремо слід звернути увагу на приписи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, якою передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року та ряду інших вказав, що словосполучення "суд, встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги наведене, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як свідчить зміст позовної заяви, підставою для звернення позивачки до суду з позовною заявою слугували незаконні, на її думку, дії державного реєстратора Літинської селищної ради Морозюк Н.А. щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності на земельні ділянки, що утворилися в результаті поділу ділянки з кадастровим номером :02:010:0107, за товариством з обмеженою відповідальністю "Таврійські Інвестиції".

Відтак, позивач вважає, що дії державного реєстратора Літинської селищної ради Морозюк Н.А. та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області спрямовані на позбавлення її права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:010:0107.

Аналіз спірних правовідносин свідчить про те, що вказаний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, адже під час вирішення даного спору підлягають з`ясуванню обставини щодо підстав набуття товариством з обмеженою відповідальністю "Таврійські Інвестиції" майнових прав на земельні ділянки, що утворилися внаслідок поділу ділянки, власником якої є (була) позивачка.

Окрім того, скасування реєстраційної дії, вчиненої на користь однієї особи за заявою іншої особи, в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. То ж в такому випадку не виконуватиметься основне завдання адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на її думку, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень (посадовою чи службовою особою суб`єкта владних повноважень) і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, які мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності є способом захисту цивільних прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №805/4506/16-а, від 22 серпня 2018 року у справі №805/4505/16-а, від 20 серпня 2019 року у справі №805/2556/15-а, від 18 березня 2020 року у справі №466/6221/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що правовідносини, що склалися між учасниками, носять цивільно-правовий характер та не можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі.

Водночас, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (частина 6 статті 170 КАС України).

Зважаючи на суб`єктний склад учасників спірних правовідносин та характер таких відносин, розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, з огляду на те, що адміністративний суд не є компетентним судом для вирішення спору між його учасниками, тому заява про забезпечення позову також не підлягає розгляду таким судом.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 171, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Літинської селищної ради Морозюк Наталії Анатоліївни, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачці, що розгляд даної справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович