Справа № 766/5597/20
Суддя: Сокирко Л. М.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/5597/20
Провадження № 2-а/648/27/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2020 року Білозерський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,
секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції України Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департамента патрульної поліції України Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 30 березня 2020 року о 14 годині 27 хвилин, він, керуючи транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21154 номерний знак НОМЕР_1 , рухався в місті Херсон по вулиці Маяковського та був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з порушенням п. 8.4 в) Правил дорожнього руху, а саме не виконання вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено». У зв`язку з чим працівником поліції було винесено постанову, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху підлягає скасуванню, оскільки вважає, що запис з нагрудної камери поліцейського не може бути доказом вчинення ним адміністративного правопорушення. Доказів вчинення ним правопорушення поліцейський не надав.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник Департаменту патрульної полівці України Національної поліції України, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов або заперечення проти позову, заяв чи клопотань не надавав.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 30 березня 2020 року о 14 годині 27 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21154 номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» (камера вс01647), чим порушив п. 8.4 в) Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови інспектора 1 батальону 1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Волчанського А.М. 30 березня 2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Так, із тексту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (серії ЕАК № 2318422) вбачається, що ОСОБА_1 30 березня 2020 року, керуючи транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21154 номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п. 8.4 в) Правил дорожнього руху - «Дорожні знаки поділяються на групи, зокрема заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження у русі».

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статею 9 КпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до статті 222 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина 1 статті 122 КпАП України). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - частини 2 статті 258 КпАП України.

Так, статтею 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Стаття 251 КпАП України передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Матеріали справи не містять доказів на спростування наведених у позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими статттею 251 КпАП України, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується передбачає відповідальність за це правопорушення.

Згідно до статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних доказів спростування позовних вимог позивача. позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і законними, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України.

Керуючись статтями 6, 9, 10, 19, 20, 74, 77, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції України Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову серії ЕАК № 2318422 від 30 березня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн - закрити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: Сокирко Л.М.