Справа № 560/3375/19
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3375/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

12 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Іваненко Т.В. ,

за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.,

представника відповідача: Мельниченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до товариства з обмеженою відповідальністю "Бубнівський цегельний завод" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2019 року Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Бубнівський цегельний завод", в якому просила припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5152 від 01.03.2010 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що перевірка контролюючим органом проведена згідно норм чинного законодавства. Також вказує на те, що відповідач використовує надра не для тієї мети, для якої їх було надано, чим порушує вимоги статті 26 Кодексу України про надра, а тому наявні підстави для анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

30.06.2020 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив стосовно задоволення апеляційної скарги та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Бубнівський цегельний завод" є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює господарську діяльність у сфері видобутку корисних копалин та виготовлення цегли.

Міністерством охорони навколишнього природного середовища України підприємству надано спеціальний дозвіл на користування надрами №5152 від 01.03.2010 року з метою видобування суглинків, придатних до виробництва будівельної повнотілої цегли строком на 20 років, невід`ємною частиною якого є угода про умови користування надрами.

Наказом Державної служби геології та надр України №290 від 23 серпня 2018 року згідно з річним планом здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2018 рік, Департаменту державного геологічного контролю у жовтні 2018 року доручено провести планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування.

27 серпня 2019 року відповідачу направлено письмове повідомлення №16982/02/14-18 про проведення планової перевірки, однак конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу Держгеослужби як невручений. Докази отримання товариством повідомлення про проведення перевірки у інший спосіб у справі відсутні.

За змістом направлення на проведення перевірки від 29.10.2018 року, перевірку заплановано провести з 29 жовтня по 09 листопада 2018 року.

01 листопада 2018 року працівниками Державної служби геології та надр України на підставі вищезазначеного направлення здійснено відвідування ТОВ "Бубнівський цегельний завод", про що складено акт №06-06/24/2018-33п від 01 листопада 2018 року про недопущення до перевірки у зв`язку з відсутністю на місці керівника підприємства, який перебував на лікуванні у м. Одесі.

На підставі вказаного посадовими особами позивача складено припис від 02 листопада 2018 року № 1250- 14/06, де вказано про порушення вимог статті 11 Закону України від 05.04.2007 №877-У "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та п. 5.3. Угоди про умови користування надрами, в частині обов`язку надрокористувача допускати представників Держгеонадра до здійснення державного геологічного контролю. При цьому, відповідачу надано строк до 03 грудня 2018 року на усунення цих порушень та подання матеріалів згідно з додатком №1, які підтверджують факт усунення порушень.

У жовтні 2019 року, посилаючись на порушення відповідачем умов користування надрами, визначених статтею 24 Кодексу України про надра, позивач звернувся до суду з позовом про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5152 від 01.03.2010 року.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності підстав для анулювання дії спеціального дозволу, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Бубнівський цегельний завод", за рішенням суду.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування.

Підпунктом 12 пункту 4 Положення № 1174 передбачено, що Держгеонадра відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України.

Ст. 2 Кодексу України про надра врегульовано, що завданням Кодексу України про надра є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Ч.1 ст.4 Кодексу України про надра унормовано, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

Відповідно до ч.1 ст.13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

У абзаці 3 ч.1 ст.14 Кодексу України про надра зазначено, що надра надаються у користування для видобування корисних копалин.

Стаття 19 Кодексу України про надра передбачає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, процедура видачі якого передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615.

Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.

Частиною 2 ст. 24 Кодексу України про надра визначені наступні обов`язки користувачів надр:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;

3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Ч.1 ст.26 Кодексу України про надра унормовано, що право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Разом з тим, частиною 2 ст. 26 Кодексу України про надра передбачено, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

За змістом частини третьої статті 26 Кодексу України про надра законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно статті 11 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Угодою про умови користування надрами від 07.02.2013 № 5726 (далі - Угода № 5726), яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 5726 від 07.02.2013 визначено, що надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр, передбачених дозволом, цією Угодою та нормами діючого законодавства (п.п. 1.1 п. 1 Угоди), у тому числі дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами, допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю (п.п. 5.3 п. 5 Угоди).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 № 1294 затверджено Порядок здійснення державного геологічного контролю (далі - Порядок № 1294).

За приписами статтею 4 Порядку № 1294 органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, суб`єкт господарювання зобов`язаний допускати представників органу державного контролю за користуванням надрами для здійснення заходів державного контролю. Водночас безпідставний недопуск до перевірки є порушенням вимог законодавства та умов користування надрами, оскільки зазначений обов`язок закріплений в Угоді № 4672.

Відповідно до пункту 16 Порядку №1294 у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п`яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами.

Окрім того, аналогічна норма міститься у статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Припис це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Порядок № 615 регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

Згідно з підпунктом 8 пункту 22 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у тому числі разі невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.

Підпунктами 10, 11 Порядку № 615 передбачено, що право користування надрами припиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі припинення без поважних причин робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки, та коли суб`єкт господарської діяльності протягом двох років, з початку дії дозволу без поважної причини не розпочав користування надрами.

Отже, пункт 6 статті 26 Кодексу України про надра та підпункти 10, 11 Порядку № 615 передбачають припинення права користування надрами у разі припинення або у разі якщо користувач без поважних причин протягом двох років не приступив до користування надрами.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для звернення до суду Державною службою геології та надр України із даною позовною заявою слугувало те, що відповідач в порушення ст.11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", не допустив посадових осіб позивача до проведення перевірки.

Поряд з цим, як свідчить зміст листа, який зазначений позивачем як підстава недопуску його посадових осіб до перевірки, останній лише містить повідомлення про перебування керівника ТОВ "Бубнівський цегельний завод" на санаторно-курортному лікуванні до 06.11.2018 року, однак будь-яка інформація стосовно відмови в допуску службових осіб Держгеонадра до перевірки в листі відсутня.

Крім того, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні апеляційного розгляду справи не встановлено, що посадові особи Держгеонадра в межах визначеного строку проведення заходу повторно з`являлись в ТОВ "Бубнівський цегельний завод" для продовження перевірки, зокрема у період з 06 по 09 листопада 2018 року, коли директор останнього перебував на підприємстві. Також з наданих доказів не вбачається, що представники позивача здійснювали інші відвідування заводу з метою позапланового чи іншого заходу, передбаченого законом.

При цьому, зі змісту додатку № 1 до припису вбачається, що останній являє собою загальний перелік питань, які підлягали перевірці, в той же час не містить посилань на дійсні порушення відповідачем вимог законів в сфері надрокористування, стосовно яких він міг би вчинити конкретні дії з метою їх усунення.

Варто звернути увагу, що зазначена у приписі Угода про умови користування надрами від 01.03.2020 №5152, яка є додатком до спеціального дозволу, взагалі не містить пункту 5.3, який за змістом припису був порушений підприємством.

Слід зазначити, що позивач доказів використання надр відповідачем не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами, суду не надав. Невиконання ж припису позивача, не може слугувати самостійною та достатньою підставою для припинення права користування надрами.

На думку колегії суддів, анулювання спеціального дозволу на користування є виключним способом усунення порушень суб`єктом господарювання у сфері видобування корисних копалин.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з цим, скаржником не надано суду доказів порушення товариством пунктів 5 та 6 статті 26 Кодексу України про надра, як підстави для припинення дії спецдозволу. В той же час, як вірно зазначено судом першої інстанції, припис, складений за наслідками перевірки, не містить посилання на будь-які порушення товариством вимог законів з питань надрокористування, які б останнє повинно було або могло усунути, надавши про це відповідні докази.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 77, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 серпня 2020 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Іваненко Т.В.