Справа № 520/454/20
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.

03 серпня 2020 р.Справа № 520/454/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановила:
13.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень /а.с. 61-63/, просить:

- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) провести йому перерахунок, нарахування та виплату пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен послідуючий рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ), починаючи з 13.07.2019 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити йому перерахунок та виплату призначеної пенсії застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2016, 2017, 2018 роки, починаючи з 13.01.2020 року з урахуванням різниці фактично сплаченої суми пенсії.

Обґрунтовує позовні вимоги позивач тим, що він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV). Вказує, що має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (дублікат № 362372 від 13.05.2004 року) та вважає, що у відповідності до Закону № 796-ХІІ має право на перерахунок пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (чоловіки 20 років, жінки 15 років) шляхом збільшення пенсії на 1 %.

Крім того, зазначив, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону № 796-ХІІ або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

У відзиві на адміністративний позов відповідач, не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , зазначив, що 30.09.2008 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з поданням про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ. Рішенням управління 08.12.2008 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії, як ліквідатору наслідків аварії Чорнобильській АЕС у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують виїзди до зони відчуження не менше 5 календарних днів для зниження пенсійного віку на 10 років. 06.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, та з 09.07.2018 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. Розмір пенсії позивача розрахований зі страхового стажу 30 років 4 місяці 20 днів.

Відповідач вказує, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, а не до Закону № 796-ХІІ, тому проводити перерахунок пенсії з її збільшення на 1 % заробітку за кожен послідуючий рік роботи понад мінімальний стаж 20 років не має підстав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року (рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження) відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Висновок суду вмотивований тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, а не до Закону № 796-ХІІ, у зв`язку з чим проводити перерахунок пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен послідуючий рік роботи понад мінімальний стаж 20 років у пенсійного органу немає підстав.

Щодо вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної йому пенсії, застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2016, 2017, 2018 роки, починаючи з 13.01.2020 року з урахуванням різниці фактично сплаченої суми пенсії, суд зазначив, що доказів звернення із заявою про перехід з одного виду пенсії на інший позивачем не надано.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, позивач фактично наводить аналогічні доводи, що зазначені ним у заявах по суті в суді першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Харківській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 позивачу ОСОБА_1 підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 від 13.05.2004 року /а.с. 9/.

30.09.2008 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з поданням про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 08.12.2008 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ, у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують виїзди до зони відчуження не менше 5 календарних днів для зниження пенсійного віку на 10 років.

06.07.2018 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV /а.с. 37/.

З 09.07.2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV /а.с. 36/.

На звернення позивача від 23.08.2019 року № 23/08-1 відповідач ГУ ПФУ в Харківській області листом від 02.09.2019 року № 3342/0323-20 повідомив його про те, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення його пенсії становить 0,59917. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розрахований за період роботи з 01.11.1991 року по 31.10.1996 року та з 01.07.2000 року по 14.12.2012 року і становить 3.222,28 грн. (0,59917*5377,90, де 0,59917 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, 5.377,90 грн. середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії). Коефіцієнт стажу становить 0,30333. Основний розмір пенсії за віком становить 977,41 грн. Доплата за понаднормативний час відсутня /а.с. 53/.

Крім того, на звернення позивача від 18.09.2019 року № 18/09-4 Департамент соціального захисту населення ДСЗН ХОДА листом від 27.09.2019 року № 01-29/08/14867 проінформував позивача про те, що статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії йому підтверджено рішенням Тимчасової обласної комісії (протокол № 276 від 24.09.1997 року) відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.1997 року № 135 «Про перевірку правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», на підставі наступних документів:

довідки Дзержинського райвіськомату № 4/1153 від 29.09.1992 року про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі в/ч 18007; копії витягу з наказу командира в/ч 55751 № 153 від 04.08.1986 року;

копії довідки в/ч 18007 № 537 від 14.10.1986 року про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

копії витягу з протоколу засідання комісії при Мінчорнобилі України по вирішенню спірних питань, пов`язаних з визначенням статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС № 31 від 02.04.199 року;

копії військового наказу квитка НОМЕР_2 /а.с. 16/.

В подальшому, на звернення позивача від 02.12.2019 року ГУ ПФУ в Харківській області листом від 27.12.2019 року№ 7642/02-21-20 повідомляв позивача про розрахунок його пенсії станом на 01.12.2019 року: Загальний стаж складає 30 років 4 місяці 20 днів (згідно матеріалів пенсійної справи зарахований по 14.12.2012 року), не працює. Середньомісячний заробіток, визначений за період роботи з 01.11.1991 року по 31.10.1996 року та з 01.08.2000 року по 31.12.2012 року та складає 3.222,28 грн. (розраховується як 0,59917*5377,90, де 0,59917 індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії, 5.377,90 грн. середній заробіток на одну застраховану особу в цілому по Україні). Коефіцієнт стажу становить 0,30333 (364 міс.). Розмір пенсії за віком (3222,28*0,30333) 977,41 грн. Додаткова пенсія особам, віднесеним до ІІ категорії (ліквідатори) Пост. № 112 п. 5 170,82 грн. Доплата до мінімальної пенсійної виплати (1.638,00 грн.) 489,77 грн. Розмір пенсії з надбавками 1.638,00 грн. /а.с. 22/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та Законом № 1058-ІV.

Статтею 15 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми, та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ, або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбаченим цим Законом.

Відповідно до п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-VI, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону № 796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-VI, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ (в редакції чинній до 11.10.2017 року), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку..

Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», який набув чинності з 11.10.2017 року, до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону № 1058-VI.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону 1058-IV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що правове регулювання спірних правовідносин змінилось у зв`язку зі змінами, внесеними в Закон № 796-ХІІ, та пов`язує право особи на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений ч. 2 ст. 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах, визначених ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV.

Як установлено судовим розглядом, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Харківській області, як отримувач пенсії за віком, призначеної на умовах ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV.

Колегія суддів зазначає, що нормами статті 45 Закону № 1058-ІV врегульовано, окрім іншого, порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної за цим Законом, на інший.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший < > подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії < >.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (п. 1.7 Порядку № 22-1).

Відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01.01.2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 орган (пенсійний орган) розглядає питання про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для переведення з одного виду пенсії на інший, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо переведення з одного виду пенсії на інший.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п. 4.7 Порядку № 22-1).

З урахуванням тієї обставини, що позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку у пенсійному органі, як отримувач пенсії на умовах ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV, не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Наведене вище узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі № 809/627/18.

Колегія суддів зазначає, що розмір пенсії за віком, визначений згідно із Законом № 1058-ІV, залежить від тривалості страхового стажу особи, величини її заробітку, з якого було сплачено страхові внески (коефіцієнтів страхового стажу та заробітку) і часу виходу на пенсію.

Пенсія за віком визначається як добуток коефіцієнта страхового стажу особи на заробіток для обчислення пенсії, визначений відповідно до ст. 40 Закону № 1058-ІV.

Згідно зі ст. 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп Ч Кс,

де: П розмір пенсії, грн;

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, грн;

Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 зазначеного Закону.

Відповідно до статті 25 Закону № 1058-ІV (в редакції Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII) формула розрахунку коефіцієнта страхового стажу така:

Кс = (См х Вс) / (100 % x 12),

де Кс коефіцієнт страхового стажу;

См сума місяців страхового стажу;

Вс визначена відповідно до Закону № 1058-ІV величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.

Частиною 12 статті 40 Закону № 1058-ІV (в редакції Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII) унормовано, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

Означені законодавчі норми не скасовані та такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) в установленому порядку не визнані.

Таким чином, з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року при призначенні пенсії застосовувалася середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки (5.377,90 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

З 01.01.2019 року, у даному випадку, застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки (6.188,89 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Разом з тим, матеріали справи не посвідчують ту обставину, що позивач звертався до пенсійного органу з приводу проведення перерахунку його пенсії з урахуванням нового показника середньої заробітної плати із проведенням доплати недоодержаного розміру пенсії з моменту її призначення.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача з 13.01.2020 року здійснити перерахунок та виплату призначеної йому пенсії, застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Інші доводи апеляційної скарги позивача означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 13 серпня 2020 року.