Справа № 640/4526/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4526/19 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СПФ АГРО» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2020 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СПФ АГРО» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «СПФ АГРО» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 15.02.2019 № 2013 «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «СПФ Агро».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «СПФ АГРО» було включено до розділу І «Документальні планові перевірки платників податків-юридичних осіб» плану-графіку проведення планових документальних перевірок платників податків на 2019 рік (березень місяць) шляхом проведення його коригування у лютому 2019 року.

Наказом ГУ ДФС у м. Києві від 15.02.2019 № 2013 призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СПФ АГРО» (код ЄДР 37251667). Наказ видано та перевірка призначена на підставі положень ст. ст. 20, 77, 82 ПК України та п. 2 ч. 1 ст. 13 розділу 4, ст. 25 розділу 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Вважаючи наказ ГУ ДФС у м. Києві від 15.02.2019 № 2013 протиправним та таким, що порушує права та інтереси позивача, останній звернувся з даним адміністративним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що приймаючи оскаржуваний наказ від 15.02.2019 № 2013 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СПФ АГРО», відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що коригування плану-графіка документальних перевірок 2019 року суперечить положенням Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ч. 1 ст. 5 якого визначає, що внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Згідно з абз.абз. 1, 2 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Порядок проведення документальних планових перевірок визначений у ст. 77 Податкового кодексу України.

За правилами п.п. 77.1 та 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зазначені норми права вказують на те, що планова перевірка призначається виключно на підставі плану-графіка. Також, Податковий кодекс України встановлює чіткі строки для затвердження такого плану-графіка.

Додатково колегія суддів враховує, що Податковий кодекс України не передбачає можливості коригування плану-графіка, однак містить норму, відповідно до якої Порядок формування та затвердження плану-графіка встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У свою чергу абз. 4 п. 1 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 (далі - Порядок № 524) оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Згідно з п. 3 Порядку № 524 проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

Визначаючи обсяг інформації, яка може бути відкоригована у плані-графіку, колегія суддів враховує положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та приходить до висновку про те, що внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) може передбачати виключно зміну найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Додатково колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 08.10.2019 у справі № 826/11217/18 щодо обсягу змін, які можуть бути внесені до затвердженого та оприлюдненого плану-графіка документальних планових перевірок на поточний рік.

Верховний Суд прийшов до висновку про те, що нормами ст. 77 Податкового кодексу України не передбачено коригування (оновлення) вже оприлюдненого плану-графіка, як і не передбачено можливості формування місячних, квартальних чи інших різновидів планів-графіків перевірок щодо дотримання податкового законодавства та не встановлено строки для їх оприлюднення, не закріплено право контролюючого органу на коригування (оновлення) оприлюдненого плану-графіка перевірок.

Включення до затвердженого і оприлюдненого річного плану-графіка проведення перевірок в поточному році інших платників податків Верховний Суд визнав таким, що не відповідає нормам п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України.

Саме як уточнення, витравлення помилки стосовно вже включених до оприлюдненого відповідно до п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України плану-графіка платників податків слід розуміти можливість оновлення річного плану-графіка у разі його коригування.

Враховуючи, що наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 15.02.2019 № 2013 «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «СПФ Агро» був виданий на підставі плану-графіку проведення планових документальних перевірок на 2019 рік з урахуванням коригувань, які були здійснені у лютому 2019 року та полягали у включенні нового платника податку, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «СПФ Агро».

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З наявних в матеріалах справи платіжного доручення та квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір: за подачу адміністративного позову в розмірі 1 921, 00 грн.; за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 881, 50 грн., які слід стягнути з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СПФ АГРО».

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СПФ АГРО» задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2020 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «СПФ АГРО» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 15.02.2019 № 2013 «Про проведення документальної планової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «СПФ АГРО».

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 код ЄДРПОУ - 43141267) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СПФ АГРО» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44, код ЄДРПОУ - 37251667) судовий збір в сумі 4 802, 50 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.