Справа № 120/33/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 серпня 2020 р. Справа № 120/33/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Воронюк В.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Паничука Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, )

про: визнання протиправною відмову та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмову та зобов"язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він у 2015 отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, загальною площею 34,4000га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Серединської сільської ради Бершадського району Вінницької області для ведення фермерського господарства.

19.04.2019 позивач звернувся з відповідним клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду. Проте листом від 06.05.2019 року за №Ш-7326/0/1471/0/95-19 йому було відмовлено у задоволенні клопотання з мотивів того, що земельні ділянки використовуються без правовстановлюючих документів.

Втім, в прохальній частині позову позивач просить визнати протиправним та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 15.07.2019 за №В-11692/0-2509/0/95-19.

Ухвалою суду від 08.01.2020 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог ухвали суду від 08.01.2020 та відповідно до положень ст. 162 КАС України, стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Головним управлінням було розглянуто клопотання позивача від 19.04.2019 за вих. №Ш-7326/0/94-19 стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, що розташовані на території Серединської сільської ради Бершадського району. За результатами, позивач листом від 06.05.2019 за №111-7326/0-1471/0/95-19 був повідомлений про те, що управлінням з контролю за використанням та охороною земель 11.10.2018 здійснено перевірку використання земельних ділянок, які позивач бажав отримати в оренду. Вказаною перевіркою встановлено, що земельні ділянки використовуються без правовстановлюючих документів.

Крім цього, відповідач звертав увагу на строки звернення до суду позивачем. Також повідомлено, що лист Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 15.07.2019 за реквізитами №В-11692/0-2509/0/95-19 стосується не позивача, а гр. ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 01.04.2020 витребувано у позивача відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, оформлену листом від 15.07.2019 за №В-11692/0-2509/0/95-19. Встановлено позивачу 10-денний строк для виконання даної ухвали суду з моменту її отримання.

В установлений судом строк оскаржувана відмова, оформлена листом від 15.07.2019 за №В-11692/0-2509/0/95-19 позивачем не надана. Натомість, 22.04.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до ст. 137 КАС України.

Ухвалою суду від 08.05.2020 заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову, що зареєстрована 22.04.2020 за вх. №11416/20, повернуто заявнику.

08.05.2020 ухвалою суду розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із викликом сторін та призначено судове засідання.

03.06.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову в порядку ст. 47 КАС України. Одночасно позивач просив суд визнати причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновити процесуальний строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 21.07.2020 заяву ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновлення процесуального строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску звернення до суду з даним позовом та поновлено процесуальний строк. Заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову від 02.06.2020, що зареєстрована за вх. №14939/20 від 03.06.2020 - прийнято до розгляду та встановлено відповідачу строк для подачі до суду відзиву щодо заяви про зміну предмета позову від 02.06.2020. Судове засідання відкладено на 11.08.2020 о 10:00 год.

10.08.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив щодо заяви про зміну предмета позову, мовити якого відповідають мотивам відзиву, що поданий 10.02.2020.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд у їх задоволенні відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини та обґрунтування, вказані відповідачем у відзиві на позов мотиви, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

23.11.2015 позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду загальною площею 34,4000 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Серединської сільської ради Бершадського району Вінницької області для ведення фермерського господарства.

Наказом за №2-6423/20-15-СГ від 02.12.2015 відповідачем надано дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду загальною площею 34,4000 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Серединської сільської ради Бершадського району Вінницької області для ведення фермерського господарства (код цільового призначення - 01.02).

В подальшому позивачем розроблено проект землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельних ділянок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення гр. ОСОБА_1

19.04.2019 позивач звернувся до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Серединської сільської ради Бершадського району Вінницької області площею 3,2000 га за кадастровим номером :01:001:0201, 4,3000 га за кадастровим номером :01:001:0202, 7,2000 га за кадастровим номером :01:001:0307, 3,000 га за кадастровим номером :01:001:0308, 5,4000 га за кадастровим номером :01:001:0309, 7,5000 га за кадастровим номером :01:001:0306, загальною площею 30,6 га та передання вказаних земельних ділянок в оренду. До клопотання додано проекту землеустрою, витяг з ДЗК, агрохімічні паспорти ґрунтів.

За результатами розгляду клопотання, відповідач листом за №Ш-7326/0-1471/0/95-19 від 06.05.2019 відмовив в затвердженні проекту землеустрою та передачі земельних ділянок в оренду. Мотивуючи відмову вказав, що управлінням з контролю за використанням та охороною земель 11.10.2018 здійснено перевірку використання земельних ділянок з кадастровими номерами: 0:01:001:0202, 0:03:001:0307, 0:03:001:0309, 0:0:001:0201 та 0:03:001:0306, які позивач бажає отримати в оренду. За результатами вказаної перевірки встановлено, що земельні ділянки використовуються без правовстановлюючих документів, зокрема земельні ділянки площею 3,2 га та площею 4,3 га знаходились в обробленому (на земельних ділянках залишки стерні після збору соняшника), на земельній ділянці площею 7,5 га здійснено посів кукурудзи, а земельні ділянки площею 7,2 га та 5,4 га знаходились в розореному стані.

Так, зазначене свідчить про фактичне використання земельної ділянки за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

За змістом ст. 3 ЗК України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Положеннями ч. 3 ст. 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом ч. 1-3, 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст. 118 ЗК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Так, позивач після отримання дозволу у формі наказу відповідача від 02.12.2015 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду реалізував право на замовлення такого проекту.

Після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою. До заяви позивачем додано проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, агрохімічні паспорти ґрунтів.

Листом №Ш-7326/0-1471/0/95-19 від 06.05.2019 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області відмовило позивачу в затвердженні проекту землеустрою та передачі земельних ділянок в оренду з посиланням самовільне використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів.

Положеннями ч. 9 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно із п. 6 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

При цьому, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Результат розгляду з питань затвердження проекту землеустрою оформлюється відповідним органом у формі рішення, що прямо передбачено ч. 9 ст. 118 ЗК України.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України норми цього Кодексу не містять.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі №823/1103/16.

У той же час, як зазначалось вище, відповідач листом відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою.

Так, оцінюючи позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови, суд зазначає наступне.

Повноваження Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у спірних правовідносинах регулюється Положенням про територіальні органи Держгеокадастру, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333 (далі - Положення №333, чинне на момент спірних правовідносин).

Даним Положенням чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні дозволу, зокрема і форма прийнятих відповідних рішень.

Пунктом 8 Положення встановлено, що головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Суд звертає увагу, що вищевказана відповідь відповідача містить відмову в затвердженні проекту землеустрою та передачі земельних ділянок в оренду, втім, не оформлена розпорядчим документом.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у його затвердженні, не зважаючи на надсилання заявнику листа за наслідками розгляду клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Відтак суд дійшов висновку щодо задоволення позовної вимоги про визнання протиправною відмови Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області "Щодо розгляду клопотання" від 06.05.2019 за №Ш-7326/0-1471/0/95-19, якою відмовлено в затвердженні проекту землеустрою та передачі земельних ділянок в оренду.

Крім того, вирішуючи спір, суд звертає увагу на те, що Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Натомість, у спірній ситуації, питання стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду регулюються положеннями Земельного кодексу, за приписами якого єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України.

Оцінюючи позовні вимоги в іншій частині, а саме щодо зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Серединської сільської ради Бершадського району Вінницької області та надати земельні ділянки в оренду позивачу, суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору з будь-ким.

Повноваження відповідача за результатами розгляду клопотання громадянина про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою регламентовано частиною сьомою статті 123 ЗК України, згідно з якою орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Питання щодо затвердження регулюються п. 6 ст. 123 ЗК України, в силу якого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Щодо обраного позивачем захисту, а саме зобов"язати відповідача затвердити проект землеустро, то як констатовано судом у спірному випадку відповідач за результатами розгляду питання щодо затвердження проекту землеустрою зобов"язаний прийняти рішення. Натомість, таке рішення не прийнято, що суперечить ч. 9 ст. 118 ЗК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Під час розгляду справи судом не здобуто достатніх даних, які б свідчили про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення, з урахуванням позиції суду.

Відтак, на переконання суду, належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 19.04.2019 року вх. №Ш-7326/0-1471/0/95-19 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, що розташовані на території Серединської сільської ради Бершадського району та прийняти вмотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області "Щодо розгляду клопотання" від 06.05.2019 за №Ш-7326/0-1471/0/95-19, якою відмовлено в затвердженні проекту землеустрою та передачі земельних ділянок в оренду.

Зобов"язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.04.2019 року вх. №Ш-7326/0-1471/0/95-19 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, що розташовані на території Серединської сільської ради Бершадського району та прийняти вмотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 384, 2 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ); Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, ).

Повний текст рішення складено: 18.08.2020

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна