Справа № 240/186/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/186/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

13 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Житомирський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (відповідача), про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка призвела до ненарахування та невиплати за період із 19.06.2008 по 16.04.2019 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати частини пенсії, донарахованої на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №286/5988/13-а, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" та постанови КМУ №159 від 21.02.2001;

- зобов`язання відповідача провести позивачу відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати" та постанови КМУ №159 від 21.02.2001, нарахувати та виплатити за період із 19.06.2008 по 16.04.2019 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати частини пенсії, донарахованої на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №286/5988/13-а.

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 23.04.2020 залишив позовну заяву без розгляду. Судове рішення мотивоване тим, що із заявою про виплату компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Овруцького районного суду Житомирської області з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №286/5988/13-а позивач звернувся до відповідача у грудні 2019 року (зі впливом семи місяців з дати отримання коштів) не змінює моменту, з якого він повинен був дізнатись про порушення прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що органом Пенсійного фонду у «Деталі операції» не зазначено жодних відомостей про номер судової справи або судових справ, згідно яких виплачено кошти, а наявний лише запис «Виплати Пенсійного фонду, пенсія», що підтверджується випискою по картковому рахунку АТ КБ «Приватбанк» від 03.12.2019, яку було додано до позовної заяви від 06.01.2020. Вважає, що орган Пенсійного фонду України не повідомив позивача про дійсне призначення платежу, не надавав будь-якого розрахунку та інформації, а зазначив, що це пенсія, яку не можливо ідентифікувати та з`ясувати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Вважає, що оскільки пенсія є щомісячним платежем, то про порушення свого права скаржник дізнався, не отримавши такого забезпечення в належному розмірі у відповідному місяці отримання пенсійної виплати. На виконання Овруцького районного суду Житомирської області з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №286/5988/13-а відповідач зробив виплату, яка була зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 16 квітня 2019 року.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №286/5988/13-а відповідач зробив виплату, яка була зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 16 квітня 2019 року.

При цьому, суд першої інстанції вважав, що позивач, отримавши 16 квітня 2019 року кошти в сумі 41917,32 грн мав можливість дізнатися походження цих коштів, за що вони виплачені, чому саме в такому розмірі, та з`ясувати чи була виплачена разом із пенсією компенсації втрати частини доходів і, відповідно, дізнатися, чи порушене його право на отримання такої компенсації. Вважав, що позивач про порушення свого права на отримання компенсації міг дізнатися у квітні 2019 року і звернутися до суду з позовом в межах строку, визначеного КАС України, однак ніяких дій для цього не вживав, із запитом щодо походження цих коштів та їх складових не звертався до відповідача у межах шестимісячного строку з моменту їх зарахування, а звернувся лише у грудні 2019 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд першої інстанції врахував висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 справа №806/2896/18.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.55 Конституції, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушеного суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про її порушення.

Так, згідно ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже, пенсійне законодавство передбачає виплату компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам, яка здійснюється згідно із законом.

Законом, який регулює виплату такої компенсації є Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", згідно ст. 4 якого виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до ст. 2 Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", обов`язок виплатити вказану компенсацію у відповідача і, відповідно, право на її отримання у позивача виникають в місяць виплати заборгованості по пенсії. При цьому слід звернути увагу, що діючим законодавством не передбачена можливість досудового порядку вирішення спору щодо невиплати компенсації.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсійний орган, з вини якого пенсіонером не було вчасно нараховано та виплачено пенсію, повинен здійснити виплату такої пенсії з одночасною виплатою суми компенсації. Невиплата пенсіонеру суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснена виплата заборгованості по пенсії, є порушенням прав пенсіонера на отримання такої компенсації.

Колегія суддів зазначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд першої інстанції правомірно врахував висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 08.08.2019 справа №806/2896/18.

Як встановлено судом першої інстанції в заяві, що надійшла на виконання вимог ухвали суду від 13 січня 2020 року про залишененя позову без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску, позивач вказує, що при виплаті коштів у виписці по рахунку відсутні відомості про номери судових справ, а відповідач не повідомляв про призначення платежу. Також вказує, що про порушенння своїх прав міг дізнатися лише з листа відповідача від 18.12.2019.

Так, ч. 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

При цьому, суд першої інстанції правомірно вважав, що позивач, отримавши 16 квітня 2019 року кошти в сумі 41917,32 грн мав можливість дізнатися походження цих коштів, за що вони виплачені, чому саме в такому розмірі, та з`ясувати чи була виплачена разом із пенсією компенсації втрати частини доходів і, відповідно, дізнатися, чи порушене його право на отримання такої компенсації.

Тобто, позивач про порушення свого права на отримання компенсації міг дізнатися у квітні 2019 року і звернутися до суду з позовом в межах строку, визначеного КАС України, однак ніяких дій для цього не вживав, із запитом щодо походження цих коштів та їх складових не звертався до відповідача у межах шестимісячного строку з моменту їх зарахування, а звернувся лише у грудні 2019 року.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, той факт, що із заявою про виплату компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Овруцького районного суду Житомирської області з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №286/5988/13-а позивач звернувся до відповідача у грудні 2019 року (зі впливом семи місяців з дати отримання коштів) не змінює моменту, з якого він повинен був дізнатись про порушення прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Також, колегія суддів зазначає, що оскільки пенсія є щомісячним платежем, то про порушення свого права скаржник міг дізнатися, не отримавши такого забезпечення в належному розмірі у відповідному місяці отримання пенсійної виплати. На виконання Овруцького районного суду Житомирської області з урахуванням постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №286/5988/13-а відповідач зробив виплату, яка була зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 16 квітня 2019 року.

При цьому, позивачем у заяві про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку не вказуються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про пропущення позивачем строку звернення з зазначеними позовними вимогами, а тому позовну заяву слід було залишити без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про неможливість ідентифікувати кошти, що надійшли на рахунок позивача, колегія суддів вважає необґрунтованими оскільки сума коштів, що була перерахована пенсійним органом значно відрізнялася від розміру пенсії позивача.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Біла Л.М.