Справа № 400/3359/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3359/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Танасогло Т.М.,

при секретарі судового засідання Болтушенка А.О.,

за участю представника апелянта - адвоката Саленко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська транспортна стивідорна компанія" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року по справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська транспортна стивідорна компанія" до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу про часткове визнання протиправними та скасування припису,

В С Т А Н О В И Л А :

09.10.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Європейська транспортна стивідорна компанія" звернулось з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить визнати протиправними та скасувати пункти 6,7 припису Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу № 26 від 16.04.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведення відповідачем планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання ТОВ "ЄТСК" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, встановлені порушення природоохоронного законодавства. На підставі висновків акту перевірки Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморського округу 16.04.2019 року винесено припис №26. Згідно пунктів 6 та 7 вказаного припису зобов`язано позивача забезпечити користування ділянкою надр при наявності спеціального дозволу, а саме: експлуатація підземної споруди (підземний резервуар зливових стоків) та забезпечити виконання пунктів 1 та 3 Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Зазначені вимоги припису позивач вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони ґрунтуються на безпідставному припущенні відповідача про те, що використання підземної ємності, яка є складовою частиною каналізації дощових стоків, фактично є користуванням надрами, що суперечить нормам Кодексу України про надра. Щодо неповідомлення про аварію до Управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації, позивач зазначив, що факт аварії на ТОВ «ЄТСК» відповідач не довів, так як використав інформацію з мережі Інтернет, а викид забруднюючих речовин, як наслідок аварії, є бездоказовим припущенням інспекції.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що позивач використовує підземну ємність для скидання стічних вод, що охоплюється поняттям "користування надрами" та потребує отримання спеціального дозволу. Стосовно іншого порушення відповідач зазначив, що з відкритих джерел в мережі Інтернет він встановив, що 31 січня 2019 на території ТОВ «ЄТСК» трапилась пожежа, про яку позивач зобов`язаний був повідомити Управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації, але таке повідомлення ним не подавалось, що суперечить умовам Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами господарської діяльності. На усунення виявлених порушень видано відповідний припис, який ґрунтується на відповідних нормам законодавства, кожне порушення деталізовано та обґрунтовано.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на доводи позивача, що ТОВ "ЄТСК" не будував та не експлуатував підземну споруду для підземного скидання стічних вод, не має підземного резервуару зливових стоків. На балансі ТОВ "ЄТСК" знаходиться акумулююча ємність, яка є невід`ємною частиною дощової каналізації та яка відповідно до ДБН В.2.5-75:2013 представляє собою споруду для приймання, збирання та усереднення витрат й складу поверхневих стічних вод, що надходять у каналізацію. Вказана акумулююча ємність передбачена для первинної очистки дощових стоків від зважених речовин та піску, дощові стоки після проходження вказаної ємності потрапляють безпосередньо до очисних споруд, де проходять очистку методом коалесценції, сепарації та фільтрації. В подальшому вказані очищені стічні води потрапляють в існуючу каналізаційну мережу Миколаївського морського порту. Суд безпідставно ототожнив поняття "відведення дощової води" та "скидання стічних вод", в зв`язку з чим помилково дійшов висновку, що використання позивачем підземної споруди для відведення дощової води з власної території свідчить про користування надрами та передбачає отримання відповідного дозволу.

Щодо іншого виявленого відповідачем порушення, апелянт зазначає про невірність висновків суду щодо встановлення належними доказами порушення позивачем п.п.1,3 Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря через неповідомлення Управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації про аварію на території ТОВ "ЄТСК" 31.01.2019. Апелянт наголошує, що інформація з мережі Інтернет не є доказом відбування на території ТОВ "ЄТСК" 31.01.2019 надзвичайної події із займанням циклону аспіраційної установки підготувального цеху на 9-му поверсі. Припущення відповідача щодо можливого порушення позивачем Дозволу не дає підстав для зобов`язання ТОВ "ЄТСК" забезпечити виконання пунктів 1,3 умови 3 вказаного Дозволу, а тому пункт 7 Припису мав бути скасований.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що з 02 по 10 квітня 2019 року Державна екологічна інспекція Кримсько-Чорноморського округу (далі - Інспекція) провела плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання ТОВ "ЄТСК" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, результати якого оформлені актом № 79/04.

В ході перевірки Інспекцією встановлені, у тому числі, порушення:

- ч.3 ст.14, ч.1 ст.19 Кодексу України про надра, які виразились у користуванні підприємством ділянкою надр без отримання спеціального дозволу, а саме ним експлуатується підземна споруда (підземний резервуар зливових стоків);

- абз.1 ч.1 ст.10, ч.5 ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", що сталося внаслідок неповідомлення управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації та не фіксуванні документально надзвичайної події на підприємстві, яка сталася 31.01.2019, із займанням циклону аспіраційної установки підготувального цеху на 9-му поверсі, що свідчить про невиконання ТОВ "ЄТСК" пунктів 1 та 3 умови 3 Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами господарської діяльності, виданого управлінням екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації 11.07.2018 № -482.

16.04.2019 Інспекція склала припис № 26, яким від позивача, серед іншого, вимагається:

- отримати спеціальний дозвіл на користування ділянкою надр (п. 6);

- забезпечити виконання умов Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідно до яких, позивач повинен подавати до Управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації інформацію про надзвичайні події та аварії (п. 7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності встановлення відповідачем порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища ТОВ "ЄТСК".

Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини з приводу користування надрами врегульовані Кодексом України про надра.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.14 КУпН надра надаються у користування для будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод.

Враховуючи, що позивач використовує підземну акумулюючи ємність для відведення дощових стічних вод, судом зроблений висновок про використання позивачем надр для скидання стічних вод.

Разом з тим, суд помилково не врахував доводи позивача, що наявна в нього акумулююча ємність, є невід`ємною частиною дощової каналізації та яка відповідно до ДБН В.2.5-75:2013 передбачена для первинної очистки дощових стоків від зважених речовин та піску.

На підтвердження своїх доводів, що акумулююча ємність не є підземним резервуаром для скидання стічних вод, а є складовою частиною у технологічній очистки дощових вод, позивачем до суду апеляційної інстанції надана пояснювальна записка до запроектованої дощової каналізації, яка охоплює весь промисловий майданчик виробничо-перевантажувального комплексу, яка складена НВП "Технопроект".

З наведеного документу вбачається, що акумулююча ємність № 1, про яку йдеться в акті перевірки, є ізольованою, в якій відбувається первісне відстоювання стічної води. Далі вода поступає на очисну установку дощових вод, де проходить очистку методом відстоювання, коалесценції, сепарації. Далі очищені стічні води потрапляють в існуючу каналізаційну мережу Миколаївського морського порту.

Тобто, зазначена акумулююча ємність входить до складу очисних споруд та встановлюється безпосередньо перед очисними установками, в ній відбувається первісна очистка дощових стоків від зважених речовин та піску, без скидання води у надра. Матеріали справи містять схему розташування лотків АСО Зведеного плану інженерних мереж, які розроблений НВП "Технопроект", з якої вбачається технологічне переміщення стічної дощової води від дощових колодязів до акумулюючої ємності, далі - на очисну установку дощових вод, далі - до існуючого колодязю дощової каналізаційної мережі.

Вказана характеристика акумулюючій ємності № 1 відповідає вимогам п.7.3.3 ДБН В.2.5-75:2013 "Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування", що виключає можливість викиду стічних дощових вод, що відводяться з території ТОВ "ЄТСК", до надр та їх можливе забруднення.

Судова колегія зазначає, що положення ст.19 Кодексу України про надра, яка передбачає можливість отримання підприємством надр у користування повинні розглядатися у взаємозв`язку із положеннями ст.22 цього Кодексу, яка передбачає надання надр для захоронення відходів виробництва та інших шкідливих речовин, скидання стічних вод тощо.

Судова колегія погоджується з доводами апелянта про неможливість ототожнення понять "відведення дощової води", що мало місце на території ТОВ "ЄСТК" та "скидання стічних вод", про яке зазначається у Кодексі України про надра, враховуючи різні наслідки від здійснення таких дій.

Отже, за відсутністю обставин скидання підприємством стічних дощових вод у надра з використанням підземної акумуюючої ємності № 1, відсутні підстави для застосування ст.14 Кодексу України про надра для зобов`язання ТОВ "ЄТСК" отримати дозвіл на їх використання.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку вказаним обставинам, в зв`язку із чим прийшов помилкового висновку про обґрунтованість п.6 Припису № 26, якій підлягає скасуванню, оскільки прийнятий в порушення вимог закону.

Щодо наступного порушення, яке полягало у неповідомленні позивачем управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації та не фіксуванні документально надзвичайної події на підприємстві, яка сталася 31.01.2019, судова колегія вважає вірними висновки суду щодо доведеності виявленого порушення.

Відповідно до дозволу № -428 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого управлінням екології та природних ресурсів Миколаївської ОДА 11.07.2018 строком на 10 років, він виданий під умовою:

позивач повинен направляти повідомлення як по телефону, так і по факсу, до Управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації, як можливо скоріше (наскільки це практично можливо) після того, як відбудеться:

- будь-який викид, який не відповідає вимогам дозволу;

- будь-яка аварія, що може створити загрозу забруднення атмосферного повітря, або може потребувати екстрених заходів реагування. Суб`єкт господарювання повинен вказати в повідомленні дату та час такої аварії, привести докладну інформацію про те, що сталось та заходи, прийняті для мінімізації викидів і для попередження подібних аварій в майбутньому.

Судом встановлено, що позивач не заперечує факту неподання повідомлення, однак він вважає, що отримання відповідачем інформації про займання 31 січня 2019 р. обладнання ТОВ «ЄТСК» з мережі Інтернет, є неправомірним і така інформація не може бути використана ним під час перевірки. Крім того, позивач вважає, що подія, яка відбулась 31 січня 2019 р. на території ТОВ «ЄТСК» не відповідає визначенню аварії, наданому в ст. 2 Кодексу цивільного захисту України.

Суд вірно відхилив доводи позивача щодо неможливості при проведенні перевірки використати інформацію з мережі Інтернет, оскільки пп.13 п.2 розділу ІІІ Положення про Державну екологічну інспекцію Кримсько-Чорноморського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 27 листопада № 256, не містить обмежень щодо отримання Інспекцією інформації в залежності від її джерела, а тому використання нею інформації з мережі Інтернет не суперечить вимогам Положення.

До того ж судова колегія зазначає, що інформація про пожежу на підприємстві була розміщена на офіційному сайті Адміністрації Миколаївського морського порту (https://www.portnikolaev.com/ua/news), в якій зазначено, що у гасінні пожежі приймала участь Служба пожежної та техногенної безпеки Адміністрації Миколаївського морського порту та ГУ ДСНС України в Миколаївській області.

Наведені обставини, на думку судової колегії, виключають сумніви у достовірності наведеної інформації.

Відповідно до ст.2 Кодексу цивільного захисту України аварія - це небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Займання аспіраційної (пилевловлювальної) установки підготувального цеху свідчить про порушення виробничого процесу, що має наслідком наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

На підставі викладеного судова колегія погоджується з доводами суду, що виникнення пожежі на ТОВ "ЄТСК", є аварією в розумінні КЦЗ України і створює можливість загрози забруднення атмосферного повітря.

В умовах дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, йдеться про обов`язок позивача повідомити про аварію, навіть у випадку можливої, а не такої що відбулась, загрози забруднення атмосферного повітря.

Враховуючи доведеність відповідачем зазначеного порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, відсутні підстави для скасування вимог п.7 оскаржуваного припису.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову щодо скасування вимог п.6 Припису Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу № 26 від 16.04.2019 ухваленням постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

В іншій частині відповідно до ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,317,321,322,325,272 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська транспортна стивідорна компанія" - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо скасування вимог п.6 Припису Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу № 26 від 16.04.2019.

В цій частині ухвалити постанову про задоволення позовних вимог та визнати протиправним та скасувати пункт 6 Припису Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу № 26 від 16.04.2019.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 17 серпня 2020 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: Т.М.Танасогло