Справа № 620/2610/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року Чернігів Справа № 620/2610/20

Чернігівський окружний адміністративний :

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні , без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія управління активами'' про визнання протиправними та скасування постанов,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича (далі також - приватний виконавець Табінський О.В., відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі також - ТОВ «Фінансова компанія управління активами», третя особа), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2019 та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.06.2020 у виконавчому провадженні № 59146717 при примусовому виконанні виконавчого напису № 1734, виданого 25.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а оскільки зареєстроване місце проживання позивача знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, у приватного виконавця Табінського О.В. не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження № 59146717 та прийняття постанов у межах цього провадження.

03.08.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича копії оскаржуваних постанов та докази їх направлення позивачу.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, витребувані судом документи виконавчого провадження не надіслав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи частина друга статті 175 КАС України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду від 10.06.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.В. 25.03.2019 вчинено виконавчий напис № 1734 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (право вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторингу) заборгованості в розмірі 16877,28 грн.

ТОВ «Фінансова компанія управління активами» пред`явило виконавчий напис від 25.03.2019 № 1734 до виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Табінському О.В., на підставі якого приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2019 № 59146717.

10.06.2020 приватним виконавцем Табінським О.В. у виконавчому провадженні № 59146717 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 12-13).

При цьому зі спірних постанов видно, що адресою боржника (позивача) вказано: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 ( а.с. 12).

Вважаючи вказані постанови протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає таке.

Примусове виконання рішень здійснюють у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 (далі - Закон № 1404-VIII) випадках приватні виконавці, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає вимоги до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Так, згідно частин другої четвертої статті 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону №1404-VIII).

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII) передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відтак, виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Отже, у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження майна боржника, в даному випадку фізичної особи, розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Відповідно до абзацу 9 статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 № 1382- IV документами, до яких вносяться відомості про місце проживання є - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Як видно з паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Деснянським РВ у м. Чернігові від 12.12.2013, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано: АДРЕСА_3 . Реєстрація проведена 24.05.2018 (а.с. 7).

Тобто, на момент відкриття виконавчого провадження боржник був зареєстрований у місті Чернігові.

Виконавчим округом Приватного виконавця виконавчого округу Табінського О.В. є територія міста Києва.

Разом з тим, відповідачем не доведено та з матеріалів справи не вбачається, що на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у приватного виконавця були офіційні відомості про проживання позивача саме у м. Києві.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано процесуального обов`язку щодо доведення правомірності оскаржуваних рішень та відповідності його критеріям визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника прийнята відповідачем з порушенням приписів частини другої статті 24 Закону №1404-VIII, оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування позивача або місцем знаходження його майна.

Відтак, судом встановлено невідповідність оскаржуваних постанов приватного виконавця вимогам, що встановлені Законом України «Про виконавче провадження» та критеріям, що визначені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 11.07.2020, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер серії ЧН № 089499, звіт адвоката про виконану роботу за договором про надання правової допомоги від 11.07.2020, квитанції про оплату адвокату згідно договору на загальну суму 4900 грн.

Окрім того, відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного позову в сумі 840,80 грн та за заяву про забезпечення позову в сумі 630,60 грн (а.с.30-31).

Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість послуг правового характеру у розмірі 4900,00 грн, що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною в частині часу їх виконання (16 год. 00 хв.). Вказані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими».

Даний спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, зокрема, в частині складання тексту позовної заяви, складання процесуальних документів.

Враховуючи наведене, виходячи із конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню на користь позивача, у сумі 3000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в розмірі 3000 грн витрат на правову допомогу та 1471,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича від 17.05.2019 про відкриття виконавчого провадження та від 10.06.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 59146717 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1471,40 грн, ( одна тисяча чотириста сімдесят одна грн) 40 коп., який сплачений відповідно до квитанцій від 28.07.2020 № 47435, №47468 та витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн ( три тисячі грн), які сплачені відповідно до квитанції від 06.08.2020 № 0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку статей 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Табінський Олег Володимирович, АДРЕСА_5 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія управління активами'', вул. Стельмаха, буд.9, офіс 203, м. Ірпінь, Київська область,08200, .

Повний текст рішення виготовлено 13 серпня 2020 року.

Суддя І.І. Соломко