Справа № 240/5183/20
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/5183/20
категорія 113040000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Романченко Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ВУДБУД" до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказу, припису та постанови,
- визнати протиправним та скасувати наказ від 12.03.2020 за №509 Управління Держпраці у Житомирській області про проведення заходу державного контролю у ТОВ «ВУДБУД».
- визнати протиправним та скасувати припис відповідача про усунення виявлених порушень №ЖТ7846/2215/АВ/П.
- скасувати постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 14 квітня 2020 року за №ЖИ08/ЖТ7846/2215/АВ/П/ПТ/ТД-ФС
- судові витрати позивача стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
В обгрунтування позову зазначає, що 13.03.2020 року відповідачем відповідно до наказу від 12.03.2020 за №509 та згідно направлення на проведення заходу державного контролю від 12.03.2020 за №460/04 проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів у формі інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин у ТОВ «ВУДБУД».. За результатами такого проведеного заходу, складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 17.03.2020 за №ЖТ7846/2215/АВ, яким засвідчено те, що керівником ТОВ «ВУДБУД» допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженим ним органу та повідомлення ДФС про прийняття на роботу, двох працівників.
За наслідками такого інспекційного відвідування, Управлінням Держпраці 17.03.2020 вручено ТОВ «ВУДБУД» припис про усунення виявлених порушень №ЖТ7846/2215/АВ/П.
Крім того, 20.04.2020 ТОВ «ВУДБУД» отримано постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими особами від 14квітня 2020 року, яка винесена на підставі акту інспекційного відвідування проведеного 12.03.2020 року.
Позивач вказує, що лист Управління екології та природних ресурсів Житомирської ОДА №1369/1-6/1 від 10.03.2020 не може бути підставою для проведення контрольного заходу відповідно до п. 5 Порядку №823.Припис складний на підставі Акту інспекційного відвідування юридичної особи від 17.03.2020, що не відповідає встановленій законом формі та містить неправдиві відомості. Вважає, що факт перебування особи на території підприємства та вчинення ним якихось дій на території господарюючого суб`єкту ще не засвідчує факт допуску до роботи.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 06 травня 2020 року об 10:00 год.
Розгляд справи призначений на 06.05.2020 за клопотання відповідача про відкладення судового засідання у зв`язку з поширенням на території Житомирської області і на інших регіонах України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відкладено на 03 червня 2020 року о 10:00 год.
Протокольною ухвалою від 16.06.2020 року, судом закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті та оголошено перерву до 08.07.2020 року об 10:00год.
08.07.2020 року протокольною ухвалою судом оголошено перерву у судовому засіданні до 24.07.2020 року о 10:00 год.
У судовому засіданні, що відбулося 24.07.2020 року, постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, якою закінчено дослідження доказів по справі, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 13.03.2020 року Управлінням Держпраці у Житомирській області, відповідно до наказу від 12.03.2020 за №509 та згідно направлення на проведення заходу державного контролю від 12.03.2020 за №460/03 проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів у формі інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин у ТОВ «ВУДБУД», що у с. Василівка Житомирського району по вул. Центральній, 3 (а.с.14,62).
За результатами такого проведеного заходу, складено Акт від 17.03.2020 за №ЖТ7846/2215/АВ та припис №ЖТ7846/2215/АВ/П від 17.03.2020.
Згідно Акту від 17.03.2020 інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, ТОВ «ВУДБУД» допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженим ним органу та повідомлення ДФС про прийняття на роботу. Під час виходу на фактичну адресу здійснення діяльності ТОВ «ВУДБУД», 13.03.2020 зафіксовано фактичне здійснення робіт: гр. ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 . Під час інспекційного відвідування директор ТОВ «ВУДБУД» Талько Володимир Сергійович не надав жодне підтвердження оформлення трудових відносин з зафіксованими робочих місцях громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно припису про усунення виявлених порушень від 17.03.2020 року зобов`язано директора ТОВ «ВУДБУД» Талько В.С. усунути встановленні порушення до 17.04.2020.
Не погоджуючись із винесеними відповідачем актом, наказом, приписом та постановою та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вказує наступне.
Спірні відносини, що виникли між сторонами регулюються Кодексом законів про працю України, постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі Порядок № 823), постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення; Законом України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 ЗУ № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 ЗУ № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (далі - Порядок №823).
Згідно з пп.3 п.3 розділу 2 Порядку №823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав: за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.
Даний підпункт відсилає до шести можливих підстав для проведення інспекційного відвідування, серед яких:
за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю (пп.1 п.5 розділу 2 Порядку №823);
за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин (пп.2 п.5 розділу 2 Порядку №823);
за рішенням суду (пп.4 п.5 розділу 2 Порядку №823);
за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин (пп.5 п.5 розділу 2 Порядку №823);
Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;
ДПС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;
Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної;
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;
- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився;
- роботодавців, в яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;
- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;
- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників (пп.6 п.5 розділу 2 Порядку №823);
за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю (пп.7 п.5 розділу 2 Порядку №823).
Тобто, підставою для проведення інспекційного відвідування з питань використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин може бути інформація, яка в достатній мірі свідчить про можливі порушення трудового законодавства в частині використання праці осіб без укладання трудових договорів.
Отже, оцінка правомірності рішення керівника про призначення інспекційного відвідування, повинна надаватися з урахуванням достатності інформації про можливі порушення та змісту наказу (посвідчення чи направлення на проведення заходу) для висновків про наявність фактичної підстави проведення відповідного відвідування. Відсутність такої інформації свідчить про відсутність підстав для проведення відвідування, призводить до визнання відвідування протиправним та відсутності правових наслідків такого.
Натомість, в наказі Управлінням Держпраці у Житомирській області від 12.03.2020 за №509, який став підставою призначення інспекційного відвідування значиться, що за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення не оформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2, 4-7 цього пункту (Лист Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації №1369/1-6/1 від 10.03.2020).
Із змісту Листа Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації №1369/1-6/1 від 10.03.2020 слідує, що для здійснення контролю за використанням, охороною лісових ресурсів і ліквідації нелегального обігу деревини на території Житомирської області, адміністрацією надано Перелік суб`єктів господарювання об`єкти яких займаються деревообробкою на території Житомирської області за інформацією РДА, міських, селищних, сільських рад та Головного управління ДПС у Житомирській області від 19.02.20р. за № 1626/5/06-30-02 01-11 (КВЕД- 2010 «_16.10: Лісопильне та стругальне виробництво») станом па 06.03.2020р., серед яких значиться ТОВ «ВУДБУД».
Таким чином, єдиною підставою для проведення інспекційного відвідування став аналіз інформації отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, а саме Лист Управління екології та природних ресурсів від 10.03.2020 щодо здійснення контролю за використанням, охороною лісових ресурсів і ліквідації нелегального обігу деревини на території Житомирської області, що прямо суперечить приписам Порядку №823.
Суд вважає, що зазначені доручення в листі Управління екології та природних ресурсів направленні на вжиття заходів щодо використання, охорони лісових ресурсів і ліквідації нелегального обігу деревини, а не державного нагляду щодо оформлення трудових відносин в цілому.
Отже, жодної з підстав, передбаченої п.5 Порядку № 823 для здійснення інспекційного відвідування ТОВ «ВУДБУД», не встановлено.
За відсутності таких доказів суд вважає, що підстави проведення перевірки були відсутні, а посилання відповідача лише на нормативний акт без викладення, опису наявної інформації та джерел її отримання суперечить загальним принципам контролю, такі дії суб`єкта владних повноважень є свавільними, оскільки вчиненні з грубим порушенням Закону № 877, Порядку № 823 та ст. 19 Конституції України, а тому наказ від 12.03.2020 за №509 Управління Держпраці у Житомирській області про проведення заходу державного контролю у ТОВ «ВУДБУД» є протиправним.
Водночас, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення (п.19 Порядку №823).
Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку про те, що підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, факт допущення без укладення трудового договору до роботи особи, яка за характером виконуваних робіт виконує трудову функцію, що у сукупності з іншими притаманними ознаками надає їй статусу працівника, а підприємство (чи ФОП) щодо неї є суб`єктом, яке використовує саме її найману працю у розумінні КЗпП України. При цьому, відносини між сторонами фактично є такими, що регулюються законодавством про працю, сторони розуміють цей факт, але жодним чином не оформляють своїх відносин, у першу чергу, з мотивів ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів.
Суд зауважує, що диспозиція ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлює відповідальність саме за «фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору».
За змістом наведеної норми відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. Тобто, повинен бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці.
У висновках акту від 17.03.2020 року інспекційного відвідування зазначено про встановлення факту фактичного здійснення робіт гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 без підтвердження оформлення трудових відносин.
Зазначені висновки стали підставою для винесення оскаржуваного припису від 17.03.2020 року та постанови від 14.04.2020 року.
В ході судового розгляду справи, з пояснень свідка ОСОБА_1 слідує, що останній 17.03.2020 року прийшов на територію ТОВ «ВУДБУД» попросити обрізки деревини, яку йому пообіцяли за умови допомоги перенести дошки, до роботи посадовими особами підприємства не допускався.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 17.03.2020 року прийшла на ТОВ «ВУДБУД» підмінити брата, який працює на вказаному підприємстві, однак ніяких робіт вона не виконувала, до роботи керівник її не допускав.
Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає, що факт знаходження особи у приміщенні, без виявлення факту виконання вказаною особою конкретних трудових функцій не може з достовірністю свідчити про наявність між позивачем та ним трудових відносин.
З огляду на викладене, факту допуску позивачем до виконання трудових обов`язків гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 відповідачем не доведено, а тому суд приходить до висновку про недоведеність твердження відповідача щодо допущення ТОВ «ВУДБУД» вказаних осіб до роботи без укладення трудового договору.
Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у відповідача була відсутня будь яка інформація щодо ТОВ «ВУДБУД», яка отримана у спосіб передбачений Законом України № 877-V, Порядком № 823 та яка була достатньою для призначення інспекційного відвідування, відповідачем у ході розгляду справи не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України щодо допуску до роботи найманого працівника без укладення з ним трудового договору.
Суд також зауважує, що відповідно до пункту другого Порядку № 509 штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Відтак, пунктом 3 Порядку № 509 визначено, що cправа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому, вжите законодавцем словосполучення «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії, повинен обирати лише визначені законом способи.
Прийняття ж рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення - критерій, який виплаває з принципу гласності прийняття рішень суб`єктом владних повноважень, який підлягає застосуванню при прийнятті свого рішення, що може мати несприятливі наслідки для особи стосовно якої таке рішення приймається. Вказана особа має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень, може наводити обставини щодо суті питання і подавати докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо. Принцип гласності включає й право особи на допомогу з боку суб`єкта владних повноважень, зокрема, у вигляді роз`яснення її прав, процедур тощо, а також право на захист, право мати представника, право знати про прийняте відносно неї рішення.
Суд враховує і те, що держава в особі органів влади, що діють як суб`єкти владних повноважень та є учасниками правовідносин, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених законодавством, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх обов`язків.
З урахуванням встановлених обставин та вищевикладених правових норм, суд приходить до висновку, що посадовими особами при проведенні інспекційного відвідування ТОВ "ВУДБУД" допущено порушення порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та не враховані фактичні обставини справи.
Згідно із ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач у ході розгляду справи не довів, що приймаючи оскаржувані припис та постанову про накладення штрафу, він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналізуючи чинні норми права, якими врегульовано правовідносини, що склались, встановлені фактичні обставини справи та подані сторонами докази, суд дійшов висновку, що наказ від 12.03.2020 за №509 Управління Держпраці у Житомирській області, припис відповідача про усунення виявлених порушень №ЖТ7846/2215/АВ/П та постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 14.04. 2020 року за №ЖИ08/ЖТ7846/2215/АВ/П/ПТ/ТД-ФС прийняті не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначений законодавством України, та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто необґрунтовано, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, згідно з нормами ст. 134 КАС України основним критерієм при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, які стягуються на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, при задоволенні його позову, є співмірність цих витрат із складністю справи та змістом і обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Зокрема, в цьому контексті слід враховувати ціну позову (якщо спір є матеріального характеру), значення справи для сторони, вплив вирішення справи на репутацію сторони, публічний інтерес до справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, (наданих послуг), вид цих послуг, їх необхідність в межах конкретної справи тощо.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Дана адміністративна справа розглядається в порядку загального позовного провадження.
На пітвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано:
-копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю №715 (а.с.38);
- копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 18.03.2020 року (а.с.36-37);
- акт приймання-передачі послуг №2 від 30.03.2020 року на загальну суму 3000,00 грн (консультація щодо порядку оскарження постанови із вивченням матеріалів справи - 500 грн;складання даної позовної заяви та формування пакета документів для подання до суду - 2500 грн) (а.с.41);
- акт приймання-передачі послуг №2від 29.04.2020 року на загальну суму 1000,00грн (подача заяви про збільшення позовних вимог) (а.с.92);
- копію платіжного доручення №1003 від 13.05.2020 року на суму 4000,00 грн (а.с.89).
Проаналізувавши детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт), враховуючи критерій обґрунтованості та співмірності понесених позивачем витрат, зважаючи на рівень складності справи та виконані адвокатом роботи, розумність розміру гонорару, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, а саме: стягнення на користь позивача 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі.
Також при подані позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4204,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №951 від 30.03.2020 року та у розмірі 2102,00 грн платіжне доручення №991 від 29.04.2020 року (а.с. 13,73)
Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 6 306,00 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн. шляхом стягнення цих коштів за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Держпраці у Житомирській області Про проведення заходу державного контролю ТОВ ''ВУДБУД" від 12.03.2020 за №509.
Визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень Управління Держпраці у Житомирській області № ЖТ7846/2215/АВ/П.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДБУД" 6306,00 грн судового збору та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко