Справа № 280/3640/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 серпня 2020 року Справа № 280/3640/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158-6, м. Запоріжжя, 69057, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати з 13 березня 2020 року ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки.

Ухвалою судді від 09 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб та призначено судове засідання на 30 червня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що позивачу первинно призначено пенсію за вислугу років за наявності спеціального стажу роботи, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше у березні 2020 року після досягнення 60 річного віку. Вказує, що відповідно до статті 55 Закону №1788-ХІІ (в редакції на час призначення мені пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Статтею 7 Закону №1788-ХІІ передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Враховуючи викладене, застосування відповідачем до спірних правовідносин положень частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV є безпідставним. Зазначає, що має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років, призначених відповідно до Закону №1788-ХІІ з 01 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону №1058-ІV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на той факт, що призначення пенсії за вислугу років зумовлено положеннями Закону №1788-ХІІ. При цьому статтею 9 Закону №1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, частина 3 статті 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже зазначає про те, що оскільки позивачу первинно призначено пенсію відповідно до Закону №1788-ХІІ який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1038-ІV позивач звернувся вперше, є підстави вважати протиправність відмови відповідача в перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017-2019 роки.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Головного управління Пенсійного Фонду України Запорізькій області у відзиві (вх.№30112 від 30 червня 2020 року) проти задоволення позовних вимог заперечив, вважає, що доводи, наведені в позовній заяві є безпідставними і не підлягають задоволенню. На дату звернення за призначенням пенсії за вислугу років загальний стаж роботи склав 39 р. 03 м. 02 дн. Пенсія обчислена із заробітної плати за даними СПОВ з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2015 року (індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії - 0,90758). Оскільки пенсію Позивачу було призначено в 2015 році, то середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014 рік становила 2960,62 грн. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії - 9284,56 грн. (2960,62 грн. х 3,13602). Зазначає, що 11 жовтня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ, яким внесено зміни до низки законів, що регулюють питання пенсійного забезпечення громадян. Із 1 жовтня 2017 року перераховано пенсії, призначені до зазначеної дати. При цьому перерахунок здійснено із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-й, 2015-й і 2016 роки (3764,40 грн.), і величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Перерахунок здійснювався автоматично за матеріалами пенсійної справи. 20 лютого 2019 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 124 «Питання проведення індексації пенсії у 2019 році». Зазначеною постановою затверджено порядок здійснення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачені страхові внески, який враховується для обчислення пенсії (далі - показник середньої заробітної плати, з урахуванням якої обчислено пенсії). Вказує, що з 01 березня 2019 року проведено автоматичний перерахунок пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки, на коефіцієнт 1,17, а саме 4404,35грн. (3764,40*1,17). 13 березня 2020 року на підставі особистої заяви позивачу здійснено перерахунок його пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком (копію протоколу призначення пенсії за віком позивач до позовної заяви додає). При розрахунку пенсії взято показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки. Таким чином, станом на сьогоднішній день позивач отримує пенсію за віком, обчислену із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015 та 2016 роки.

Представник Головного управління Пенсійного Фонду України Запорізькій області просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області (по 31 березня 2016 року - в Управлінні Пенсійного фонду України в Пологівському районі Запорізькій області, по 16 липня 2019 року - в Пологівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області) з 13 березня 2015 року та отримував пенсію, призначену за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням статті 26 та статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

На дату звернення за призначенням пенсії за вислугу років загальний стаж роботи склав 39 р. 03 м. 02 дн. Пенсія була обчислена із заробітної плати за даними СПОВ з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2015 року (індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії - 0,90758).

Так, набувши право на пенсію за віком на загальних підставах, позивач 13 березня 2020 року звернувся до відповідача з заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до Закону України № 1058-ІV.

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії за вислугу років на пенсію за віком з 13 березня 2020 року, однак при розрахунку пенсії в 2020 році відповідачем взято показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки (3764,40 грн.) збільшена на 1,17 = 4404,35.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з листом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з вимогою здійснити перерахунок призначеної пенсії за віком.

07 квітня 2020 року позивачу від сервісного центру Пологівського відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано відповідь №2560-2759/К-02/8-0800/20, відповідно до якої, зокрема, зазначено, що при призначенні пенсії за вислугу років позивачу вже було обраховано пенсію з урахуванням вимог статті 40 Закону України "Про загальнообо`язкове державне пенсійне страхування" та для обрахунку взята середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, а саме 2960,62 гри. - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014 рік. Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 45 цього Закону право на застосування середньої заробітної плати, визначеної частиною другою статті 40, для перерахунку пенсії мають право особи, які після призначення пенсії по інвалідності продовжували працювати та набули не менше 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Оскільки пенсія позивачу була перерахована за віком з урахуванням статей 26 та 40 цього Закону, підстави застосовування середньої заробітної плати (дохід ), з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відсутні.

Позивач не погоджуючись із такими діями відповідача звернувся із позовом до суду.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він отримував раніше пенсію за вислугою років, яка не передбачена положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а при призначенні пенсії за віком отримав всі права, як і інші громадяни України, оскільки звернувся за призначенням пенсії за віком на загальних підставах вперше.

Відповідно до частини 1статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон №1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком і встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до частини 3статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Тобто показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13 березня 2015 року перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду та отримував пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

13 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач вказує, що позивача переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком, при цьому, при обчисленні пенсії застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Тобто має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший.

Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_1 первинно призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України №1058 позивач звернувся вперше. Законом №1058-ІV не регулюються порядок призначення, обчислення розміру та виплати пенсій за вислугу років.

Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, по справі № 876/5312/17.

Із вищезазначеного слідує, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", враховуючи що з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм цього Закону позивач звернувся вперше.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Частиною 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 10 частини 3статті 2 КАС України, основними засадами адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі є Головне управління Пенсійного Фонду України Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 263, КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158-6, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати з 13 березня 2020 року ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 роки.

Присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-6 ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 10 серпня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов