Справа № 814/2634/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 серпня 2020 року

м.Київ

справа №814/2634/17

адміністративне провадження №К/9901/18953/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів - Блажівської Н.Є., Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсіс» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року та постанову П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №814/2634/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсіс» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

03 серпня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсіс» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року та постанову П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №814/2634/17.

За наслідками перевірки касаційної скарги суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам статей 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України).

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року була ухвалена у порядку письмового провадження та оприлюднена сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 18 жовтня 2019 року.

Однак, до касаційного суду із означеною вище скаргою позивач звернувся (відповідно до штампу поштового відправлення) лише 31 липня 2020 року.

Такий значний пропуск строку на касаційне оскарження скаржник обґрунтовує тим, що про винесення судом апеляційної інстанції рішення за його справою він дізнався випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень, 22 липня 2020 року, оскільки не отримував копію оскаржуваного рішення на свою поштову адресу.

Поряд з цим, на підтвердження таких обставин позивачем не надано жодних доказів, які могли б бути досліджені та перевірені судом.

Оцінюючи наведені вище доводи скаржника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт сьомий частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Механізм реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України, статтею 329 якого встановлено строк для подання касаційної скарги.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку касаційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

В контексті викладеного, колегія суддів зазначає, що в даному випадку саме позивач був заявником апеляційної скарги, а, відтак, був зобов`язаний з розумним інтервалом часу добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами упродовж усього періоду розгляду його скарги та самостійно цікавитись провадженням у справі. Однак, незважаючи це, після подання апеляційної скарги до суду (у вересні 2018 року) її подальшим рухом він не цікавився (до липня 2020 року), чим проявив недбале ставлення до своїх процесуальних обов`язків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску позивачем строку на касаційне оскарження та відсутність підстав для його поновлення.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що як підставу до касаційного оскарження скаржник вказує пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваних рішень, вбачається, що сума оскаржуваних у цій справі рішень суб`єкта владних повноважень, на підставі яких ним може бути заявлено вимогу про стягнення з позивача грошових коштів, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а, відтак, в силу приписів пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України зазначена справа відноситься до категорії справ незначної складності.

В свою чергу, виключний перелік випадків, за яких рішення у справах незначної складності можуть бути оскаржені в касаційному порядку наведений у частині 5 статті 238 КАС України.

До них відносяться:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Однак, посилань на такі випадки розглядувана касаційна скарга не містить.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсіс» без руху та надати скаржнику строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Недоліки касаційної скарги слід усунути шляхом надання суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, у випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення до касаційного суду зі скаргою у строк, визначений законом та зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень, встановлених частиною 5 статті 328 КАС України

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 329 - 332 КАС України,

у х в а л и в :

Визнати неповажними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «Енсіс» строку на касаційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року та постанову П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсіс» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року та постанову П?ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №814/2634/17 залишити без руху.

Надати скаржнику строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк в частині незазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на їх підтвердження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк в частині вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, є підставою для повернення касаційної скарги разом із доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Л. Желтобрюх

Судді Н.Є. Блажівська

М.М. Гімон