Справа № 640/12746/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.

за участі секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОКРЕДИТ» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування розпорядження, за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії 1086 від 11.06.2019.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.05.2019 задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання з`явився представник Національного банку України, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Суду надано клопотання про заміну відповідача з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на Національний банк України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно з абз. 2 п. 7 Прикінцевих положень даного Закону, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку з 1 липня 2020 року є правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у здійсненні повноважень та виконанні функцій з державного регулювання та нагляду у сфері ринків фінансових послуг у межах повноважень, встановлених Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до п. 8 Прикінцевих положень даного Закону встановлено, що з 1 липня 2020 року Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальними правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у судах у межах повноважень, встановлених Законом про фінансові послуги.

Згідно зі статтею 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2019 року на адресу позивача надійшла вимога Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг вих №1480/15-8 від 14.03.2019 року про надання інформації та документів, в якій відповідач вимагав надати інформацію про укладені кредитні договори за період з 01.07.2018 по 28.02.2019, згідно додатку № 1 до вимоги, а також надати алгоритм дій (порядок) укладення договорів в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Центрокредит».

На виконання вказаної вимоги, позивачем із супровідним листом за № 105 від 01.04.2019 року було надано повний перелік документів та інформації.

11.05.2019 року відповідачем було складено акт про правопорушення, вчинені ТОВ «Центрокрдит» на ринку фінансових послуг №686/15-4/15.

Підставою для винесення вказаного акту стало порушення ТОВ «Центрокредит» порядку надання фінансових послуг з надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, фізичним особам, відповідно до алгоритму № 1, який діяв у період з 01.07.2018 по 11.02.2019 року.

Згідно з висновками відповідача, недосконалий алгоритм інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Центрокредит», який застосовувався з 01.07.2018 по 11.02.2019 при укладанні електронних договорів, призвів до порушення ТОВ «Центрокредит» ч.1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

11.06.2019 року відбулось засідання Комісії Нацкомфінпослуг щодо розгляду справи про правопорушення, за результатами якого було винесено розпорядження № 1086 про застосування заходів впливу, яким зобов`язано ТОВ «Центрокредит» усунути причини, що сприяли вчиненню порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень, з наданням підтверджуючих документів у термін до 11.07.2019 року.

На думку позивача, вищезазначене розпорядження НКРЕКП є протиправним та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження № 1086 від 11.06.2019 року «Про застосування заходу впливу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрокредит» не існувало.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження НКРЕКП у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Законом № 1540-VIII (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону № 1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Роботу регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.

Згідно статті 3 Закону № 1540-VIII регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2, 3 частини першої статті 27 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» основними завданнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є: здійснення державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг та додержанням законодавства у цій сфері; захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, як зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, щ сприяли вчиненню порушення.

Під час перевірки Нацкомфінпослуг досліджувало період - з 01.07.2018 року по 11.02.2019 р. та з 11.02.2019 p., оскільки в ці періоди діяли різні редакції внутрішніх правил надання фінансових послуг та примірних договорів.

Згідно з Акту про правопорушення №686/15-4/15 від 11.05.2019 р. зазначено, що діяли 2 редакції внутрішніх правил надання фінансових послуг та примірних договорів, затверджених наказами №14 від 16.11.2017 р. та №15 від 28.08.2018 р. (Алгоритм дій №1).

За висновком Нацкомфінпослуг даний алгоритм не відповідає порядку укладення електронного договору встановленого статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», надання Товариством коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, з 01.07.2018 р. по 11.02.2019 свідчить про фактичне надання фінансової послуги не на підставі договору.

Щодо періоду укладення договорів з 11.02.2019 р. в Акті про правопорушення №686/15-4/15 від 11.05.2019 р. зазначено, що діяла 3 редакція внутрішніх правил надання фінансових послуг та примірних договорів, затверджених наказом №5 від 12.02.2019 р. (Алгоритм дій №2). За висновком Нацкомфінпослуг даний алгоритм відповідає вимогам статей 207 та 1055 Цивільного кодексу України, статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтям 11-12 Закону України «Про електронну комерцію.

Керуючись п.4.5. розділу IV розпорядження №2319 прийняв рішення про застосування до TOB «Центрокредит» заходу впливу, передбаченого підпунктом 1 пункту 2.1 розділу II цього Положення, а саме: зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення.

23.07.2019 р. TOB «Центрокредит» отримано лист Нацкомфінпослуг вих.№5538/15-8 від 16.07.2019 року, яким повідомлено, що «Нацкомфінпослуг не уповноважено на надання індивідуальних консультацій і нагадало, рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання особами. Запропоновано надати докази, що підтверджують вжиття позивачем заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення та призвели до недопущення виникнення таких порушень в майбутньому.

05.07.2019 року до матеріалів долучено довідку за підписом директора департаменту регулювання та нагляду за кредитним установами Невінчаним І.С та головним спеціалістом відділу ліцензування та дозвільних процедур І.В. Пашковим, про те, що позивачем виконано розпорядження №1086 від 11.06.2019 року в строк до 11.07.2019 року. В зв`язку із чим, просило суд відмовити у задоволенні позову та закрити провадження у справі, в зв`язку із відсутністю предмету спору.

Враховуючи зазначені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем встановлений діючим законодавством строк накладення санкції, оскільки стаття 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» містить аналогічні п`ятиденний строк, а Закон № 1540-VIII не містить інших строків для винесення такого рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності та в межах апеляційної скарги, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРОКРЕДИТ» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування розпорядження - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 14.08.2020