Справа № 490/2097/20
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/263/2020 Справа № 490/2097/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

Головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі - Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2020року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ДП18 №684772 від 02.04.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 02.04.2020 р. відповідачем відносно позивача складено постанова про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. у дохід держави.

В постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 3302» (номерний знак НОМЕР_1 ) здійснив виїзд та подальший рух по трамвайним коліям, які відсторонені від проїзної частини, чим порушив вимоги п 11.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З постановою позивач не погодився, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Одночасно позивач вказує, що постанова про адміністративне правопорушення не має посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В порядку виконання вимог ст.171 ч.3 КАС України для можливості визначення територіальної підсудності зроблений 13.04.2020 року витяг з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні.

Ухвалою від 14.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін(у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

10 серпня 2020року на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, відповіді на відзив до суду не надходило.

Обставини справи, встановлені судом.

Згідно постанови серії ДП18 № 684772 складеної 02.04.2020року о 14 год. 10 хв., водій транспортного засобу марки «ГАЗ 3302» (номерний знак НОМЕР_2 ») здійснив виїзд та подальший рух по відокремленій від проїзної частини трамвайній колії, чим порушив вимоги п. 11.9 ПДР України, в пункті 7 вказаної постанови наявне посилання на наявність відеозапису факту адміністративного правопорушення.

Пунктом 11.9.в ПДР України передбачено заборону виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

До відзиву на позовну заяву відповідач додав диск з відеозаписами, на які є посилання в постанові про адміністративне правопорушення, на яких підтверджується факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі, судом переглянуто відеозапис подій, зроблених 02.04.2020 року за допомогою відеореєстраторів, який наданий представником відповідача разом із відзивом.

Зокрема на відеозаписі , починаючи з 04 хв.00сек чітко видно, як автомобіль марки «ГАЗ 3302» з номерним знаком « НОМЕР_1 » здійснює виїзд та подальший рух по трамвайним коліям, які відсторонені від проїзної частини.

Таким чином з відеозапису встановлено, що позивач порушив вимоги п. 11.9 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

З досліджених відеозаписів, судом встановлено, що при розгляді справи інспектором дотримано вимоги ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.ст. 222, 258 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення на місці його вчинення та накладати адміністративні стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП.

Посилання позивача на відсутність у постанові доказів вчинення правопорушення спростовується змістом самої постанови, в пункті 7 якої наявне посилання на відео-докази.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.02.2020року по справі № 524/9716/16-а висловлено правову позицію, згідно якої у постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Підсумовуючи викладене, встановлено, що позивачем не спростовано факт порушення п. 11.9 ПДР України і відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. А відповідачем підтверджено правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, оцінюючі надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам ст. ст. 222, 258, 251, 252, 288 КУпАП.

У ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", яка відповідно до вказаної вище постанови Великої Палати Верховного Суду підлягає застосуванню при поданні позовів у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, визначено, що ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 2102 грн. 00 коп.

Відтак, розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, становить 420 грн. 40 коп. (2102,00 х 0,2).

За приписами ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи із вимог статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, ці витрати несе позивач. Оскільки при подачі позову ОСОБА_1 не сплатила судовий збір, то , у відповідності до вище виписаного, він підлягає стягненню на користь держави.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не підтверджені зібраними у справі доказами, є необґрунтованими, та у зв`язку з чим, не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 73, 77, 122, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. користь держави.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 11.08.2020 року.

Суддя Н.П. Черенкова