Справа № 705/3050/20
Суддя: Білик О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/3050/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Білик О.В.

за участю секретаря судового засідання Остропольської О.В,

представника позивача Панасюка Р.В.

відповідача Воєводіна В.В.

перекладача Анікіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань об`єднану адміністративну справу за позовом Уманського районного відділу Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України, в порядку ст.. 289 КАС України,-

В С Т А Н О В И В:

06.08.2020 на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.08.2020 на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов Уманського районного відділу Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області до ОСОБА_1 про затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України, в порядку ст.. 289 КАС України.

12.08.2020 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області об`єднано в одне провадження відповідні адміністративні справи.

В позові позивач посилається на те, що 04 серпня 2020 року на адресу Уманського РВ УДМС України в Черкаській області надійшов лист № 4153 з державної установи „Старобабанівська виправна колонія № 92", в якому вказано, що 12.08.2020 з СВК № 92 звільняється по умовно- достроковому звільненню від відбування покарання в порядку ст.81 КК України, громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 18.01.2019 Солом`янським районним судом м. Києва до 5 років позбавлення волі за ч. 3 ст. 185 КК України. У позові позивач посилається на те, що Відділом здійснено перевірку щодо отримання інформації з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «АРКАН» про перетин державного кордону України громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 для встановлення законності його перебування на території України. За інформацією з міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією «АРКАН» встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 в період часу з 04.08.2015 по 04.08.2020 державний кордон України не перетинав, з`ясувати точний час та місце в`їзду на територію України відповідача, станом на 06.08.2020 неможливо. Позивач вказує, що з наведеного випливає, що він прибув на територію України до 04.08.2015, та більше державний кордон не перетинав. Позивач зазначає, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 затриманий за скоєння злочину 18.01.2019, він набув статусу порушника міграційного законодавства, оскільки перебував на території України з порушенням встановленого терміну перебування. У відповідача відсутній паспортний документ, по якому він може здійснити виїзд з території України, відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України, на особистому рахунку відповідача відсутні кошти, інформація про працевлаштування іноземця відсутня. У позові вказано, що ОСОБА_1 , згідно наданої відповіді Уманським ВП ГУНП в Черкаській області постійно порушує законодавство на території України, чим впливає на криміногенну обстановку, що підтверджується листом Уманського ВП ГУНП в Черкаській області №1541/01/13 від 07.02.2020 року, довідкою та характеристикою які надані Старобабанівською виправною колонією № 92. Відповідач до консульських установ чи інших уповноважених органів з метою відновлення документів та легалізації свого становища в Україні не звертався, жодних іншихдокументів не має. Тобто, у ОСОБА_1 відсутні підстави та документи, що дають право законно перебувати на території України, здійснити виїзд з території України самостійно та відсутні фінансові заощадження. Враховуючи, що у відповідача не має постійного місця проживання, законних джерел доходів, родинних зв`язків, не має достатнього фінансового забезпечення для виїзду за межі України, порушення ним міграційного законодавства щодо терміну тимчасового перебування на території України, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності з 1992 року на території України, позивач просить суд примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України та прийняти рішення про затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача просив адміністративний позов задоволити, посилаючись на обставини, що викладені в ньому, просив суд примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України та затримати останнього, з метою забезпечення його примусового видворення строком на шість місяців з поміщенням до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та примусово видворити за межі України.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та зазначив, що дійсно він перебував в місцях позбавлення волі та звільнився з СВК № 92 умовно- достроково. На даний час він перебуває на території України у м.Умань без належних на те документів, однак він не бажає покидати її територію.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, врахувавши процесуальну позицію сторін по справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до такого висновку.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Судом встановлено, що 23.01.2020 за № 461 із ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» надійшов до Уманського РВ Управління ДМС України в Черкаській області лист, в якому повідомлялося, що відносно засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином Російської Федерації буде розглядатися питання про умовно-дострокове звільнення від відбування засудженого.

04.08.2020 ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» направила до Уманського РВ Управління ДМС України в Черкаській області листа за вих..№ 4153, в якому вказувалося, що засуджений ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживав до арешту за адресою: АДРЕСА_2 , росіянин, громадянин Російської Федерації, відбуває покарання з 26.04.2019 та буде звільнений умовно -достроково 12.08.2020, відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.07.2020.

18.01.2019 вироком Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі.

31.07.2020 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.07.2020 ОСОБА_1 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину покарання 01 рік 01 місяць 11 днів.

З довідки Уманського ВП ГУНП в Черкаській області від 07.02.2020 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України вчиняв злочини та неодноразово судимий.

Паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , вданий 27.03.2008, код підрозділу 130-011 на ім`я « ОСОБА_2 ».

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до п. 14 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу ІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, документи які б підтверджували законне перебування відповідача на території України відсутні, що є підставою для прийняття рішення про примусове видворення.

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Судом встановлено, що відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, з відповідними заявами до працівників ДМС України відповідач не звертався.

Крім того, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Згідно ст. 288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

З огляду на те, що відповідач незаконно перебуває в Україні та є всі обґрунтовані підстави, що підтверджують його ухилення від добровільного виїзду, він не має законного джерела існування, власності та родинних зв`язків на території України, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного позову, суд приходить до висновку про можливість звернення рішення до негайного виконання у відповідності до вимог п. 3 ч. 2ст. 371 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Об`єднаний адміністративний позов Уманського районного відділу Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення за межі території України, в порядку ст.. 289 КАС України, - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , що виданий 27.03.2008 відділом УФМС 130-011 Росії по Республіці Мордовія в Зубово-Полянському муніципальному районі, за межі території України до Російської Федерації.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , що виданий 27.03.2008 відділом УФМС 130-011 Росії по Республіці Мордовія в Зубово-Полянському муніципальному районі, з поміщенням до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України до Російської Федерації на строк необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як на шість місяців.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Суддя О.В. Білик