Справа № 280/2392/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 серпня 2020 року Справа № 280/2392/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О.,

за участю:

представника позивача Шулякової М.В.

представника відповідача Принцовського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 грудня 2019 року № , яким до позивача застосовано штраф на загальну суму 2378574,78 грн. (два мільйони триста сімдесят вісім п`ятсот сімдесят чотири гривні 78 копійок) за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), прийняте відповідачем, за результатами документальної планової виїзної перевірки позивача, на підставі акта від 14.11.2019 року № 114/08-01-33-05/ НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем недоліки позовної заяви усунені у визначений судом строк.

Ухвалою судді від 12 травня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання та 11 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року зупинено провадження в адміністративній справі №280/2392/20 до 14 липня 2020 року, для надання сторонам часу необхідного їм для примирення.

Ухвалою суду від 14 липня 2020 року зупинено провадження в адміністративній справі №280/2392/20 до 05 серпня 2020 року, для надання сторонам часу необхідного їм для примирення.

Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 серпня 2020 року.

В обґрунтування позову ФОП ОСОБА_1 посилається на те, щощо нормами ПКУ не передбачено штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію або нереєстрацію податкових накладних, які не видаються покупцю. Так, в п.120-1.1 та п.120-1.2 ПКУ в якості окремого виключення з переліку податкових накладних, на які поширюється відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, вказано «податкову накладну, що не надається отримувачу (покупцю)». Варіант тлумачення відповідачем статті 120-1 ПКУ є буквальним без врахування контексту правової норми та її внутрішньої логіки, зв`язку із іншими нормами ПКУ, а також сенсу ведення Системи електронного адміністрування ПДВ. Факт накладення штрафу за відсутність реєстрації або несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, які не надаються покупцю, не впливають на результати податкового обліку контрагентів, не призводять до негативних наслідків для бюджету чи будь-яких третіх осіб. З урахуванням практики Європейського Суду з прав людини стосовно пропорційності співвідношення між засобами державного втручання та метою, яку прагнуть досягти, а також п.56.21 ПКУ відносно дій в разі можливості неоднозначного (множинного) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, позивач вважає, що рішення має бути прийнято на користь платника податків. Правомірність дій платника податків також підтверджена науково-правовим висновком Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № П-631 від 17.12.2019 року. З огляду на таке, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві (вх. №25342 від 01.06.2020). В обґрунтування відзиву послався на те, що За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки складено акт від 14.11.2019р. № 114/08-01-33-05/ НОМЕР_1 , який 14.11.2019р. направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 (отримано 29.11.2019р.). За результати проведеної перевірки встановлено порушення, а саме: п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) платником не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підлягають обов`язковій реєстрації у т.ч. від реалізації продуктів харчування та напоїв через РРО, на загальну суму ПДВ 4757149,55 грн., в т.ч. у січні 2017р. на суму 110951,0 грн.,у лютому 2017р. на суму ПДВ 128307,77 грн., у березні 2017р. на суму ПДВ 154470,66 грн., у квітні 2017р. на суму ПДВ 155706,32 грн., у травні 2017р. на суму ПДВ 186341,83 грн., у червні 2017р. на суму ПДВ 170460,83 грн. у липні 2017р. на суму ПДВ 192681,98 грн., у серпні 2017р. на суму ПДВ 199473,0 грн.., у вересні 2017р. на суму ПДВ 199688,39 грн., у жовтні 2017р. на суму ПДВ 200017,80 грн., у листопаді 2017р. на суму ПДВ 191972,46 грн., у грудні 2017р. на суму ПДВ 198841,30 грн., у січні 2018р. на суму ПДВ 187159,91 грн., у лютому 2018р. на суму ПДВ 195114,66 грн., у березні 2018р. на суму ПДВ 245054,0 грн., у квітні 2018р. на суму ПДВ 249960.13 грн., у травні 2018р. на суму ПДВ 275870,0 грн., у червні 2018р. на суму ПДВ 279784,0 грн., у липні 2018р. на суму ПДВ 282167,58 грн., у серпні 2018р. на суму ПДВ 298340,93 грн.., у вересні 2018р. на суму ПДВ 323079,60 грн.,у жовтні 2018р. на суму ПДВ 331705,40 грн. На підставі висновків, викладених в Акті, контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 24.12.2019р. № форма «ПН» (ПДВ) на загальну суму штрафної санкції 2378574,78 грн. Вважає, що прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач скористався правом та надав до суду відповідь на відзив (вх. № 26843 від 10.06.2020), в якому зазначив, що позивач переконаний, що відповідач - ГУ ДПС у Запорізькій області в особі керівника, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не взяв до уваги викладені в заперечення обставини та факти, не перевірив доводи, викладені у запереченнях, які надавались до акту перевірки і на підставі хибних висновків ревізорів, серед інших, прийняв протиправне податкове повідомлення-рішення від 24 грудня 2019 року № . Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення, що оскаржується, прийняте на підставі суперечливих та безпідставних висновків, яких ревізор дійшов за результатами перевірки.

Вислухавши думку сторін по справі, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем 02.07.1999, основними видами діяльності якого є: Код КВЕД 85.59 Інші види освіти, н. в. і. у.;

Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний);

Код КВЕД 56.21 Постачання готових страв для подій; Код КВЕД 56.29 Постачання інших готових страв; Код КВЕД 56.30 Обслуговування напоями; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 73.11 Рекламні агентства.

Зазначені види діяльності підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (далі за текстом ГУ ДПС у Запорізькій області) в особі ревізорів: Щербаха Євгена Сергійовича та Ляшенко Вікторії Миколаївни, у період з 18.10.2019 року по 07.11.2019 року, на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 03.10.2010 року № 365 (термін перевірки продовжувався на 5 робочих днів, згідно наказу від 31.10.2019 року № 615), проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 (р.н.к.о.п.п. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

За результати проведеної перевірки встановлено порушення, а саме: п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) платником не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підлягають обов`язковій реєстрації у т.ч. від реалізації продуктів харчування та напоїв через РРО, на загальну суму ПДВ 4757149,55 грн., в т.ч. у січні 2017р. на суму 110951,0 грн.,у лютому 2017р. на суму ПДВ 128307,77 грн., у березні 2017р. на суму ПДВ 154470,66 грн., у квітні 2017р. на суму ПДВ 155706,32 грн., у травні 2017р. на суму ПДВ 186341,83 грн., у червні 2017р. на суму ПДВ 170460,83 грн. у липні 2017р. на суму ПДВ 192681,98 грн., у серпні 2017р. на суму ПДВ 199473,0 грн.., у вересні 2017р. на суму ГІДВ 199688,39 грн., у жовтні 2017р. на суму ПДВ 200017,80 грн., у листопаді 2017р. на суму ПДВ 191972,46 грн., у грудні 2017р. на суму ПДВ 198841,30 грн., у січні 2018р. на суму ПДВ 187159,91 грн., у лютому 2018р. на суму ПДВ 195114,66 грн., у березні 2018р. на суму ПДВ 245054,0 грн., у квітні 2018р. на суму ПДВ 249960.13 грн., у травні 2018р. на суму ПДВ 275870,0 грн., у червні 2018р. на суму ПДВ 279784,0 грн., у липні 2018р. на суму ПДВ 282167,58 грн., у серпні 2018р. на суму ПДВ 298340,93 грн.., у вересні 2018р. на суму ПДВ 323079,60 грн.,у жовтні 2018р. на суму ПДВ 331705,40 грн.

ФОП ОСОБА_1 в установлені ст. 86 ПК України строки було надано заперечення до акту перевірки. Відповідно до змісту заперечень ФОП ОСОБА_1 не погоджувався з висновками, зазначеними в акті перевірки щодо порушення порядку реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Листом від 20.12.2019 року № 7378/14/08-01-33-05-09 ГУ ДПС у Запорізькій області надіслана відповідь на заперечення, відповідно до якої в результаті розгляду заперечень від 11.12.2019 року, висновки акту перевірки залишаються без змін.

На підставі вісновків акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24 грудня 2019 року № , яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф на загальну суму 2 378 574, 78 грн. (два мільйони триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні 78 копійок) за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Позивач, не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 24 грудня 2019 року № подав до ДПС України скаргу.

Рішенням від 23.03.2020 року № 10513/16/99-00-08-05-06 «Про результати розгляду скарги» ДПС України залишила без змін ППР ГУ ДПС у Запорізькій області від 24 грудня 2019 року № , а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку на додану вартість зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені пунктом 201.10 статті 201 ПК України. Так, реєстрація платниками податку податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з абзацами третім та четвертим пункту 201.10 статті 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 120-1.1. ст. 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Пунктом 120.1-2 ст.120-1 ПК України передбачено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Так, стаття 120-1 ПК України встановлює штрафні санкції для платників податків за порушення строків реєстрації податкових накладних (розрахунків коригування до податкових накладних). При цьому норми містять виключення для певних податкових накладних.

При цьому, спірним в даному випадку є саме тлумачення ст. 120-1 ПК України щодо виключень для застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію, в тому числі, податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю).

Так, на думку позивача штраф не застосовується в трьох окремих випадках:

- якщо податкові накладні не надаються покупцю;

- якщо податкові накладні складаються на операції, які звільнені від оподаткування;

- якщо податкові накладні складаються на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою.

На думку відповідача штраф не застосовується в таких випадках:

- податкові накладні не надаються покупцю та складаються на операції, які звільнені від оподаткування;

- податкові накладні не надаються покупцю та складаються на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Так, спірні податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (покупцю), а тому жоден з контрагентів позивача не зазнав і не міг зазнати шкоди через невключення сум ПДВ до податкового кредиту.

Також, суд бере до уваги науково-правовий висновок Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № П-631 від 17.12.2019 року, відповідно до якого, зокрема, існує три випадки які виключають можливість для застосування штрафу на підставі 120-1.1 ст.120-1 ПК України, а саме: 1) податкові накладні, що не надаються отримувачу (покупцю); 2) податкові накладні, складені на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування; 3) податкові накладні, складені на постачання товарів/послуг для операцій які оподатковуються за нульовою ставкою.

Так, системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Пунктом 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 р. № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 р. за № 137/28267, встановлено, що до графи 8 податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Судом встановлено, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не підлягали наданню отримувачу (покупцю), проте ці накладні не були складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, а тому відсутні дві обов`язкові умови для не застосування штрафу на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Відтак, суд доходить висновку про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Приведене вище правозастосування відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом в постанові від 04.09.2018 р. в справі № 816/1488/17.

При цьому, встановлені порушення несвоєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань можливо поділити на дві групи:

1) несвоєчасно зареєстровані податкові накладні/розрахунки коригувань по яких позивачем не складено розрахунків коригування до податкових накладних, тобто суми ПДВ не обнулені;

2) несвоєчасно зареєстровані податкові накладні на неплатників ПДВ, до яких було складено розрахунки коригувань з повним обнулінням таких накладних. При цьому, розрахунки коригувань на обнуління було складено після закінчення граничного терміну для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

При цьому, як вже зазначалося раніше, відсутні дві обов`язкові умови для не застосування штрафу на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України за несвоєчасну реєстрацію таких податкових накладних.

Слід зазначити, що суд не вбачає підстав для відступу від вказаних правових позицій Верховного Суду, в той час як науково-правовий висновок Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого суперечать позиціям Верховного Суду, проте згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України від 16.01.2020 року №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23.05.2020 року, підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 73, відповідно до якого:

«Штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.

Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень».

При цьому, відповідно до вказаних змін контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним)».

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999р. №1-рп/1999 зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем дійсно було порушено граничний строк реєстрації податкових накладних, що тягне за собою накладення штрафу на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, проте відповідно до вказаних змін контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку повинен здійснити перерахунок суми штрафу і надіслати (вручити) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення, що зроблено не було, а тому податкове повідомлення від 24 грудня 2019 року № вважається скасованим (відкликаним).

У зв`язку з вищевикладеним, податкове повідомлення від 24 грудня 2019 року № підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 24 грудня 2019 року № , відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 10510,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6814 від 02.04.2020.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 24 грудня 2019 року № .

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 10510,00 грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 13.08.2020.

Суддя М.С. Лазаренко