Справа № 140/4090/20
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення заяви

17 серпня 2020 року ЛуцькСправа № 140/4090/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про визнання протиправними дій, вчинених військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності в частині невиплати індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 13 жовтня 2016 року; зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 13 жовтня 2016 року, виходячи з розрахунку та застосуванням базового місяця лютий 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 13 жовтня 2016 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 13 жовтня 2016 року відповідно до вимог Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 2001 року №1282-ХІІ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Розгляд та вирішення даної справи здійснено Волинським окружним адміністративним судом у складі головуючого-судді Смокович В.І.

10.08.2020 на поштову адресу суду від представника позивача надійшла заява про визнання протиправними дій, вчинених військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду від 20.05.2020 у справі №140/4090/20, у якій просить визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня по 13 жовтня 2016 з урахуванням базового місяця січень 2016 року, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня по 13 жовтня 2016 з урахуванням базового місяця лютий 2008 року. Крім того, просить суд винести окрему ухвалу про порушення військовою частиною НОМЕР_1 вимог ст.ст.129, 129-1 Конституції України, ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 рішення Волинського окружного адміністративного суду виконане частково здійснено перерахунок і нараховано виплату індексації із застосуванням базового місяця січень 2016 року, а не лютий 2008 року.

У зв`язку з перебуванням судді Смокович В.І. у відпустці за розпорядженнями в.о.керівника апарату Волинського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 №01-79/89/18 та від 11.08.2020 №01-79/91/20 проведено автоматизований перерозподіл справи, за результатами якого згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Плахтій Н.Б. для розгляду вказаної заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані до заяви докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про повернення даної заяви з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною другою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.373 КАС України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідного до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII).

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає виконанню на підставі виконавчого листа в порядку, встановленому Законом №1404-VIII.

Відповідно до статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, порядок звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України. Дана стаття встановлює відповідні обов`язкові реквізити, які має містити така заява.

Зокрема, законодавець передбачив, що заява про визнання протиправними дій відповідача щодо виконання рішення суду має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми, суд приходить до висновку, що звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 в адміністративній справі №805/1458/17-а, від 27.06.2019 в адміністративній справі №807/220/18.

Як слідує із поданої заяви, до органів державної виконавчої служби ОСОБА_1 та його представник не звертались, оскільки фактично відповідач добровільно частково виконав рішення суду, проте під час його виконання допустив порушення вимог Законів та, як наслідок, прав позивача.

Отже, у даній справі виконавчий лист не видавався та не пред`являвся до примусового виконання, фактично виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо виконання рішення суду у даній справі в органах державної виконавчої служби відсутнє. Дані обставини вказують на те, що позивач передчасно звернувся до суду із відповідною заявою.

При цьому суд зазначає, що часткове виконання в добровільному порядку суб`єктом владних повноважень рішення суду не позбавляє права особи, на користь якої ухвалене рішення, звернутись в порядку примусового виконання даного рішення в повному обсязі відповідно до вимог Закону №1404-VIII.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що подана представником позивача заява про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, підлягає поверненню у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 383 КАС України, а саме - пунктам 7 та 8 частини другої цієї статті.

Керуючись статтями 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про визнання протиправними дій, вчинених військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду, повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій