Справа № 280/4709/20
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Справа № 280/4709/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю Вітязь (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд.150, )

про стягнення коштів з податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

14.07.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Вітязь (далі відповідач), в якому позивач просить суд постановити рішення про стягнення коштів з рахунків платника податків у всіх банках, що належить такому платнику податків Товариство з обмеженою відповідальністю Вітязь, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь УК у Ком. р-ні. м. Запоріжжя (код отримувача 38025435 в Казначейство України (ЕАП) МФО 899998) податкового боргу з єдиного податку з юридичних осіб в сумі 192115,47 грн. (код класифікації доходів бюджету 18050300 на UA0008005).

Ухвалою суду від 15.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначене судове засідання на 12.08.2020 без виклику сторін.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві від 18.05.2020. Згідно з вимогами позовної заяви позивач просить суд стягнути з рахунків у банківських установах, які обслуговують відповідача, а також за рахунок належної відповідачу готівки податковий борг на загальну суму 192115,47 грн. Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі ПК України). Зазначає, що заборгованість в сумі 192115,47 грн. виникла внаслідок несплати відповідачем узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб, нарахованого позивачем у податковому повідомленні-рішенні від 18.12.2018 №3. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Заперечення проти позовних вимог викладені у відзиві на позовну заяву від 11.08.2020 (вх.№36737 від 12.08.2020). Зокрема зазначено, що нарахування податкових зобов`язань відбувалось за період з 2015 року по вересень 2018 року, при цьому відповідач отримав статус платника єдиного податку з 01.01.2016. Також, 02.10.2018 постановою Господарського суду Запорізької області по справі №908/1632/18 ТОВ «Вітязь» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, а відповідно припинилась господарська діяльність відповідача. Таким чином, на думку відповідача, ніяких податкових зобов`язань з 02.10.2018 у відповідача виникати не могло. Вказано також, що за вимогами позивача минув строк давності. Такого висновку відповідач дійшов з посиланням на норми Цивільного кодексу України. Просить суд застосувати позовну давність та відмовити в позові у повному обсязі.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB «Вітязь» є юридичною особою, що зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 13.12.2002 за №0019204 () за юридичною адресою: вул. Космічна, буд.150 м. Запоріжжя, 69050 (а.с.7-8).

Основний вид діяльності ТОВ «Вітязь» є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого транспорту (КВЕД 68.20).

Як свідчать матеріали справи, за ТОВ «Вітязь» обраховується податковий борг у загальному розмірі 192115,47 грн. (а.с.4-6), що виник внаслідок наступного:

18.12.2018, на підставі акту перевірки від 04.12.2018 №750/08011406/32273026, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб на суму 187879,19 грн. (а.с.11-13).

Вказане рішення направлене на адресу відповідача та вручене уповноваженому представнику відповідача 30.12.2018, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.14). Відповідачем в адміністративному та судовому порядку рішення не оскаржувалось.

На підставі ст. 129 ПК України, контролюючим органом відповідачу нарахована пеня на загальну суму 4536,28 грн. (а.с.5).

З метою погашення податкового боргу позивачем сформовано податкову вимогу форми Ю №10701-49/827 від 23.04.2019 на суму 192115,47 грн., яка була направлена на адресу відповідача та вручена уповноваженому відповідача 03.05.2019, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.15).

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги у адміністративному чи судовому порядку суду не надано.

Доказів сплати відповідачем вказаної заборгованості суду також не надано.

Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення контролюючого органу від 18.12.2018 № направлене та належним чином вручене відповідачу.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Суми штрафних санкцій розрахованих контролюючим органом не погашені в установлені строки сплати, оскарження рішення контролюючого органу не здійснювалось. На час вирішення справи податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 № є чинними та узгодженим, відтак сума нарахованих зобов`язань набула статусу податкового боргу.

Доказів зворотного суду не надано.

Згідно з п.14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Грошовим зобов`язання платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п.14.1. ст.14 ПК України).

Відповідно до пп. 129.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається, зокрема, при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст.59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

За правилами п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивачем сформовано податкову вимогу форми Ф №10701-49/827 від 23.04.2019 на суму 192115,47 грн., яка направлялась та належним чином вручена відповідачу.

Доказів оскарження в адміністративному або судовому порядку зазначеної вище податкової вимоги відповідачем не надано.

Статтею 19-1.1 ПК України визначено, що контролюючі органи, серед іншого, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (п. 19-1.1.22 ст. 19-1.1 ПК України); звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством (п.19-1.1.45 ст.19-1.1 ПК України)

Згідно з п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 ст.95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказує про сплив строку позовної давності для звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу.

Таке твердження позивач робить з посиланням на норми Цивільного кодексу України, однак суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються ПК України.

За правилами п.102.1. ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

З врахуванням наведеного, позивачем не порушено строк звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, що виник внаслідок не сплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2018.

Також, як свідчать матеріали справи, постановою Господарського суду Запорізької області від 02.10.2018 у справі №908/1632/18 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітязь» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Однак, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2019, залишену без задоволення постановою Верховного Суду від 19.06.2019, постанову Господарського суду Запорізької області від 02.10.2018 у справі № 908/1632/18 скасовано. Провадження у справі № 908/1632/18 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітязь" закрито (а.с.16-19).

З наведених підстав посилання відповідача про припинення господарської діяльності та визнання банкрутом, як підстава неможливості нарахування йому податкових зобов`язань, є недоречними.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що на даний час податкова заборгованість є узгодженою та відповідачем не сплачена, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Вітязь (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд.150, ) про стягнення коштів з податкового боргу, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю Вітязь, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь УК у Ком. р-ні. м. Запоріжжя (код отримувача 38025435 в Казначейство України (ЕАП) МФО 899998) в рахунок погашення податкового боргу з єдиного податку з юридичних осіб на загальну суму 192115,47 грн. (код класифікації доходів бюджету 18050300 на UA0008005).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В.Садовий