Справа № 640/12333/20
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про задоволення клопотання про забезпечення позову

11 серпня 2020 року м. Київ № 640/12333/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича

про скасування постанов

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича:

- від 15.02.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58393746 на підставі виконавчого документа: виконавчого листа № 753/23907/15, виданого 06.02.2019 Дарницьким районним судом м. Києва;

- від 01.03.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58509459 на підставі виконавчого документа: виконавчого листа № 753/23907/15, виданого 06.02.2019 Дарницьким районним судом м. Києва;

від 01.03.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58509551 на підставі виконавчого документа: виконавчого листа № 753/23907/15, виданого 08.02.2019 Дарницьким районним судом м. Києва;

від 01.03.2019 про об`єднання виконавчих проваджень № 58393746, № 58509459, № 58509591 у виконавче провадження № 58521983.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.08.2020р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

Одночасно з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити приватному виконавцю Виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу та будь-яким іншим особам, в тому числі Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії за виконавчим провадженням № 58393746 від 01.03.2019 p., яке знаходиться на виконанні приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, в тому числі (але не обмежуючись тільки цим) вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 34165095, двокімнатної квартири загальною площею 55, 10 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема продажу 2/3 її частини на аукціоні, який заплановано на 10 червня 2020 року, номер лоту: 422798.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що 04 червня 2020 року з офіційного веб-сайту ДП «СЕТАМ» за посиланням (https://setam.net.ua/auction/423732) позивачу стало відомо про оголошення щодо продажу (аукціону) 2/3 частини двокімнатної квартири загальною площею 55, 10 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер лоту: 422798, який заплановано на 10 червня 2020 року. Згідно інформації за наведеним вище посиланням, продаж здійснюється в рамках виконавчого провадження № 58393746, яке знаходиться на виконанні приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича (Відповідач) та відкрито стосовно стягнення грошової суми з батька позивача ОСОБА_2 . Дії державного виконавця щодо винесення постанов про його відкриття, об`єднання в одне виконавче провадження № 58393746, є предметом поданого по справі позову.

За посиланням заявника, у разі невжиття заходів про забезпечення позову у справі за поданим позовом, можливе рішення суду про задоволення позову повністю або частково, - буде утруднено чи унеможливлено, оскільки з урахуванням розумних строків розгляду справи, відповідачем будуть вчинені дії з продажу майна та інші подальші дії, які потягнуть за собою зміну власника та інші несприятливі для позивача наслідки, що значно ускладнить відновлення його прав, за захистом яких він звернувся до суду, або взагалі зроблять це неможливим.

Також при вирішенні питання про забезпечення позову, позивач просить суд врахувати викладену у позовній заяві обставину про те, що в квартирі, частина якої вставлена на продаж, прописана та проживає моя малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, у разі продажу частки в квартирі невідомій особі, яка може бути ким завгодно, остання матиме право на вселення до неї, що може негативно сказатися на психологічному стані дитини, її здоров`ї тощо.

Крім того, за посиланням заявника, здійснені вже до цього відповідачем дії в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі оскаржуваних у поданому позові постанов, могли бути вчинені з порушенням Закону, допущені відповідачем, що є предметом кримінального провадження, тобто існують підстави припускати, що при здійсненні виконавчого провадження за оскаржуваними постановами, відповідачем могло бути вчинено кримінальне правопорушення.

Реалізація зазначеної квартири на електронних торгах третім особам позбавить позивача та його неповнолітніх дітей права на витребування такого майна (квартири) у її покупців в силу ч. 2 ст. 388 Цивільного кодексу України.

Розглянувши подану заяву та додані на її обґрунтування документи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частин 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст. 151 КАС України).

Згідно ч.2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.12.2003, право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить в рівних долях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Вказана інформація підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 211342339 від 04.06.2020.

15.02.2019 приватним виконавцем Ляпіним Д.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 58393746 про стягнення з ОСОБА_4 збитків у сумі 999 817,37 грн.

01.03.2019 приватним виконавцем Ляпіним Д.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 58507459 про стягнення з ОСОБА_4 14 997,27 грн.

01.03.2019 приватним виконавцем Ляпіним Д.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 58509591 про стягнення з ОСОБА_4 29 994,50 грн.

01.03.2019 приватним виконавцем Ляпіним Д.В. прийнято постанову про об`єднання вказаних вище виконавчих проваджень в зведене виконавче провадження № 58393746.

Згідно офіційного веб-сайту ДП «СЕТАМ» (https://setam.net.ua/auction/423732) 21.05.2020 оголошено про продаж (аукціон) 2/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , номер лоту: 422798, який заплановано на 10.06.2020.

Згідно інформації за наведеним вище посиланням, продаж здійснюється в рамках виконавчого провадження № 58393746, яке знаходиться на виконанні приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича (відповідач) та є предметом поданого по справі позову.

Як зазначає позивач в позовній заяві, він, як співвласник квартири, в силу приписів ст.ст. 356, 358 ЦК України має переважне право на купівлю частки у праві спільної часткової власності. Проте, як зазначає позивач, відповідач не повідомляв його про продаж частини квартири, а позивач, в свою чергу, не надавав згоди на її продаж.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 58393746, у тому числі і продаж частини квартири АДРЕСА_2 може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної адміністративної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі щодо витребування майна (квартири) з чужого незаконного володіння.

Частиною 9 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Частиною 2 ст. 388 Цивільного кодексу України передбачено, що майно не може бути витребуване у добросовісного набувача, якщо воно передане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до п. 2 розділу ХІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.09.2016 року №2831/5 підставою для зупинення електронних торгів в цілому або за окремим лотом є рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи Довідки про реєстрацію місця проживання особи, неповнолітня дитина позивача - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) прописана та проживає за адресою АДРЕСА_4 .

Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від'20.11.1989 p., ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789- XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини» дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальності за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя необхідних для розвитку дитини. Основний документ, який визначає охорону дитинства. Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, - Закон «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 p., норми якого узгоджуються з положеннями Конвенції «П права дитини».

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини: Держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних, інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнові стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або які не будь інших обставин.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними, чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судовими, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи, що електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_2 , призначено на 10.06.2020 року, оскільки оформлення права власності на зазначену квартиру за результатом проведених електронних торгів за третіми особами призведе до порушення майнових прав не лише позивача, а й неповнолітніх дітей, які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі та фактично унеможливить виконання судового рішення у даній справі, суд вбачає наявними підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, та її неповнолітніх дітей на захист яких подано адміністративний позов та захист яких стане неможливим.

Вказані заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі "Бендерський проти України", в якому Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити про те, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Також, слід звернути увагу на те, що задоволення заяви у вказаній частині є співмірним заявленим позовним вимогам. В даному випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, а також майбутнього можливого покупця, та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову з метою захисту прав та законних інтересів заявника.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Разом з цим, суд не вбачає за правильне застосовувати заходи забезпечення позову в частині заборони невизначеному колу осіб (окрім приватного виконавця і ДП «Сетам») вчиняти дії, направлені на реалізацію нерухомого майна, як того просить позивач, адже зміст ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить на користь можливості вжиття заходів забезпечення позову стосовно конкретно визначених осіб, дії яких стосуються предмета спору.

Керуючись статтями 150-154, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Заборонити Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу та Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти дії, направлені на реалізацію нерухомого майна реєстраційний номер 34165095, а саме, квартири АДРЕСА_3 , у тому числі продажу 2/3 її частин на аукціоні номер лоту 422798, в рамках зведеного виконавчого провадження № 58393746 - до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 640/12333/20.

3. В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Ухвалу направити особам, які беруть участь у справі.

Стягувач: ОСОБА_1

( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

Боржник-1: Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович (01001, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, 10; код НОМЕР_3 )

Боржник-2: Державне підприємство «СЕТАМ» (; адреса: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6).

Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 11 серпня 2023 року.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій