Справа № 263/2809/20
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року справа №263/2809/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В. розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2020 року (повний текст складено 04 червня 2020 року в м. Маріуполь) у справі № 263/2809/20 (суддя І інстанції Ікорська Є.С.) за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

У С Т А Н О В И В:

03 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про скасування постанови від 05 лютого 2020 року № 183 про притягнення до адміністративної відповідальності.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що постановою адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради від 05 лютого 2020 року № 183 її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн. Відповідно до указаної постанови 26 грудня 2019 року о 15:20 год. виявлено, що ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці у магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реалізувала цигарки марки «Winston» за ціною 46 грн. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням ч. 2 ст. 156 КУпАП. Під час складання протоколу нею надані письмові пояснення, згідно з якими останнім часом у магазині відвідувачів молодше 25 років не було, продаж сигарет неповнолітній вона не здійснювала, є клопотання про виклик свідків. Незважаючи на той факт, що її адвокат прибув під час оформлення протоколу, її не було допущено до процедури складання протоколу, незважаючи на клопотання про необхідність надання правової допомоги. 14 січня 2020 року її адвокат Найдьонова Л.М. звернулась на адресу вдміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради із клопотанням про надання для ознайомлення з можливістю зняття фотокопій матеріалів справи до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 423205 від 26 грудня 2019 року. 15 січня 2020 року матеріали надані на ознайомлення, але без можливості зняття фотокопій. Після адвокат ОСОБА_3 звернулась до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради із клопотанням про призначення розгляду протоколу на іншу дату, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не отримала повідомлення про призначення розгляду справи. Про час та місце розгляду просила повідомити належним чином. Незважаючи на той факт, що до матеріалів справи долучені повноваження адвоката, жодної повістки на адресу адвоката про призначення розгляду справи не надходило. На її адресу усі повістки надходили із значною затримкою, вже після проведення засідань. Представником комісії заклеювались дані про особу, яка нібито придбала цигарки, аргументуючи тим, що це персональні дані, які не підлягають розголошенню. Відповідно до фото ОСОБА_2 , яке міститься у матеріалах справи, остання не виглядає як особа, якій не виповнилося 18 років, в неї дуже яскравий макіяж, на вигляд їй значно більше 20 років. Доказів того, що ОСОБА_1 знаходиться у трудових відносинах із зазначеним підприємством торгівлі, громадського харчування або з фізичною особою-підприємцем, яка займається торгівлею або громадським харчуванням, відсутні. На час складання протоколу вона проходила стажування у магазині, у той час, коли відлучився продавець, до магазину зайшла громадянка, якій здійснено продаж сигарет. Вимога пред`явлення документів, які підтверджують вік покупця, поширюються лише на тих осіб, відносно яких у продавця виник сумнів щодо їх віку (ч. 4 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»). Тобто, закон не вимагає постійного обов`язкового витребування продавцем у покупця при продажу йому алкогольних або тютюнових виробів документів, що засвідчують його особу для встановлення віку. Зазначає, що у виниклих спірних відносинах відсутня її вина, оскільки вона не знала, що ОСОБА_2 є неповнолітньою, та з огляду відсутності у неї сумнівів з цього приводу не повинна була з`ясовувати її вік шляхом перевірки документів, що посвідчують особу.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2020 року у справі № 263/2809/20 позов задоволено, внаслідок чого постанову у справі про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2020 року № 183 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, скасовано, провадження у справі закрито.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Крім того, зазначив, що долучена представником відповідача копія фіскального чеку судом першої інстанції не прийнято до уваги, як нечитабельний. Однак на думку відповідача, з даного чеку зрозуміло час придбання товару, найменування товару, назва магазину, що дає підстави як адміністративній комісії при виконкомі міської ради так і судом для використання цього доказу як належного, допустимого та достовірного.

Представником позивача надано відзив на апеляційну скаргу у якому проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а прийняте судом першої інстанції рішення, яке він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Центральним відділом поліції ГУНП в Донецькій області протокол № 423205 від 26 грудня 2019 року, відповідно до якого, 26 грудня 2019 року о 15:20 год. виявлено, що ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці у магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реалізувала цигарки марки «Winston» за ціною 46 грн. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Також зазначено про час розгляду справи, а саме, 15.01.2020 року о 10.00 год.

10 січня 2020 року на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , спрямовано рекомендованою кореспонденцією повістку із проханням з`явитися на засідання комісії для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 423205 від 26 грудня 2019 року, яке відбудеться 16 січня 2020 року о 09:30 год. за адресою: бул. Богдана Хмельницького, 24-а, м. Маріуполь, Донецька область, про що свідчить Список № 240 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 10 січня 2020 року.

16 січня 2020 року до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату.

22 січня 2020 року секретарем адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради спрямовано на адресу проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , рекомендованою кореспонденцією повістку із проханням з`явитися на засідання комісії для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 423205 від 26 грудня 2019 року, яке відбудеться 29 січня 2020 року о 14:30 год. за адресою: бул. Богдана Хмельницького, 24-а, м. Маріуполь, Донецька область, про що свідчить фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 21 січня 2020 року.

30 січня 2020 року на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , спрямовано рекомендованою кореспонденцією повістку із проханням з`явитися на засідання комісії для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 423205 від 26 грудня 2019 року, яке відбудеться 05 лютого 2020 року о 09:00 год. за адресою: бул. Богдана Хмельницького, 24-а, м. Маріуполь, Донецька область, про що свідчить Список № 133 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 30 січня 2020 року.

Згідно з роздруківкою з пошукової форми на сайті ПАТ «Укрпошта» (лист 116) відправлення вручено особисто 01 лютого 2020 року.

Постановою адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради від 05 лютого 2020 року № 183 її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн.

Відповідно до указаної постанови 26 грудня 2019 року о 15:20 год. виявлено, що ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці у магазині-кафетерії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реалізувала цигарки марки «Winston» за ціною 46 грн. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням ч. 2 ст. 156 КУпАП.

З наявного в матеріалах справи фото неповнолітньої ОСОБА_2 , яке додано до відзиву представником відповідача (а.с. 49), остання зовні виглядає, як досить доросла особа, з дуже яскравим макіяжем, фарбованим волоссям. Зовнішній вигляд даної особи не викликає сумнівів у досягненні нею повноліття.

Зі змісту пояснень, наданих ОСОБА_2 26 грудня 2019 року, остання пояснила, що вона зайшла у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та придбала цигарки «Winston», жінка не спитала їх вік та паспорт не вимагала, видала їй чек. ОСОБА_2 опитано у присутності матері ОСОБА_4 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , 26 грудня 2020 року до магазину, де вона працює надійшли люди, які належним чином не представились. Вона нічого не порушувала. Поняті на місці розгляду справи були відсутні. Невідомі особи, які представились працівниками поліції, повідомили, що було реалізовано алкогольні вироби особі, яка не досягла 18 років. Таких осіб у магазині не було, мінімальний вік відвідувачів був 25 років. Права відповідно до ст. 268 КУпАП роз`яснені не були. Її адвокат Найдьонова Л.М. не була допущена до розгляду справи, незважаючи на зауваження, що вона потребує правової допомоги. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП заявлено клопотання про необхідність перенесення розгляду, у зв`язку із необхідністю отримання правової допомоги, а також виклик свідка: ОСОБА_5 , який був присутнім у магазині.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері торгівлі.

Спірним у справі є правомірність дій посадової особи з встановлення вини ОСОБА_1 у порушенні правил торгівлі тютюновими виробами та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Приписами статті 15-3 вищевказаного Закону встановлені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, а саме: заборонено здійснювати продаж алкогольних напоїв і тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За приписами статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (далі - Порядок № 790), відповідно до пункту 5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Частиною 2 статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) встановлена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до п. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб) (ст. 214 КУпАП).

Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії при виконавчих комітетах районних у містах рад утворюються у разі надання районній у місті раді та її виконавчому комітету відповідних повноважень міською радою.

Порядок утворення інших колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, а також порядок розгляду справ у цих органах визначаються законами України (ст. 215 КУпАП).

За приписами ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП

Підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до Кодексу.

За визначенням ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За визначенням ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону (ст. 245 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

На підтвердження правомірності свої дій відповідачем надано: постанова № 183 від 05 лютого 2020 року; протокол № 423205 від 26 грудня 2019 року, складений капралом поліції Центрального ВП Грейнерт-Жуковою В.В. у присутності двох понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; копію фіскального чеку нечитабельної якості; фотознімок жінки із пачкою цигарок; фотознімок паспорта ОСОБА_2 , фотознімок продавця та лікеро-горілчаних і тютюнових виробів; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , рапорт капрала поліції Центрального ВП Грейнерт-Жукової В.В.

Надаючи оцінку наданим доказам, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 надані письмові пояснення, у яких остання зазначила, що 26 грудня 2020 року до магазину, де вона працює, надійшли люди, які належним чином не представились. Поняті на місці розгляду справи були відсутні. Невідомі особи, які представились працівниками поліції, повідомили, що було реалізовано алкогольні вироби особі, яка не досягла 18 років. Таких осіб у магазині не було, мінімальний вік відвідувачів був 25 років. Права відповідно до ст. 268 КУпАП роз`яснені не були. Її адвокат Найдьонова Л.М. не була допущена до розгляду справи, незважаючи на зауваження, що вона потребує правової допомоги. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП заявлено клопотання про необхідність перенесення розгляду клопотання, у зв`язку із необхідністю отримання правової допомоги, а також виклик свідка: ОСОБА_5 , який був присутній у магазині.

До протоколу додане фото, на якому зображена ОСОБА_2 з пачкою цигарок, але у протоколі відсутні відомості щодо фотофіксації, при цьому у рапорті особи, яка складала протокол, зазначено, що проводилась фото та відеозйомка, однак на наданих фото відсутня прив`язка до місцевості, дата, час фотознімку. Відеозапис суду надано не було. Тобто, відсутні підстави вважати, що фото зроблене саме за цією адресою, тому суд не приймає їх до уваги як належні та допустимі докази в розумінні ст. 73, 74 КАС України.

Долучена представником відповідача копія фіскального чека (а. с. 64), оригінал якого у такій же якості наданий для огляду у судовому засіданні суду першої інстанції, взагалі нечитабельний, з нього не можна встановити час придбання товару, назву товару, назву магазину, що виключає можливість використання цього доказу як належного і допустимого.

Відповідачем не надано спростування доводів позивача відносно порушення її права на захист та допит заявленого свідка ОСОБА_5 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також щодо залучення понятих вже після початку складання протоколу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст. 268 КУпАП).

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. (стаття 277-2 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

З матеріалів справи убачається, що 14 січня 2020 року адвокат Найдьонова Л.М. звернулась на адресу адміністративної комісії при аиконавчому комітеті Маріупольської міської ради із клопотанням про надання для ознайомлення з можливістю зняття фотокопій матеріалів справи до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 423205 від 26 грудня 2019 року.

15 січня 2020 року матеріали надані на ознайомлення, але без можливості зняття фотокопій.

16,01,2020 року адвокат ОСОБА_3 звернулась до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради із клопотанням про призначення розгляду протоколу на іншу дату, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не отримала повідомлення про призначення розгляду справи. Про час та місце розгляду просила повідомити належним чином.

Незважаючи на той факт, що до матеріалів справи долучені повноваження адвоката, у яких міститься її контактний номер, електронна адреса, поштова адреса, жодного повідомлення чи повістки на адресу адвоката про призначення розгляду справи не надходило. На адресу ОСОБА_1 повістки надходили із значною затримкою, вже після проведення засідань.

Як вбачається з постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, позивач при розгляді справи не була присутня.

Щодо посилання відповідача про належне повідомлення позивача про дату та час засідання комісії, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що 10 січня 2020 року на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , спрямовано рекомендованою кореспонденцією повістку із проханням з`явитися на засідання комісії для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 423205 від 26 грудня 2019 року, яке відбудеться 16 січня 2020 року о 09:30 год. за адресою: бул. Богдана Хмельницького, 24-а, м. Маріуполь, Донецька область, про що свідчить Список № 240 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 10 січня 2020 року.

16 січня 2020 року до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату.

22 січня 2020 року секретарем Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради спрямовано на адресу проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , рекомендованою кореспонденцією повістку із проханням з`явитися на засідання комісії для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 423205 від 26 грудня 2019 року, яке відбудеться 29 січня 2020 року о 14:30 год. за адресою: бул. Богдана Хмельницького, 24-а, м. Маріуполь, Донецька область, про що свідчить фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 21 січня 2020 року.

30 січня 2020 року на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , спрямовано рекомендованою кореспонденцією повістку із проханням з`явитися на засідання комісії для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 423205 від 26 грудня 2019 року, яке відбудеться 05 лютого 2020 року о 09:00 год. за адресою: бул. Богдана Хмельницького, 24-а, м. Маріуполь, Донецька область, про що свідчить Список № 133 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 30 січня 2020 року. Відповідно до роздруківки з пошукової форми на сайті ПАТ «Укрпошта» відправлення вручено особисто 01 лютого 2020 року, тобто фактично за 3 дні до проведення засідання комісії, але ОСОБА_1 не з`явилася.

Однак, з наданих документів неможливо дійти висновку, що 01 лютого 2020 року позивачу була направлена саме повістка з викликом на засідання адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, оскільки фіскальний чек на відправлення вказаної повістки відсутній, як і опис вкладення. У матеріалах відсутній корінець поштового повідомлення з підписом, який свідчить про отримання позивачем повістки.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідач не мав законних підстав для розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю беззаперечних доказів своєчасного сповіщення про розгляд справи позивача та її адвоката, які подавали відповідні клопотання.

Таким чином, відповідачем порушено права позивача, гарантовані ст.ст. 268, 271 КУпАП, у тому числі і право на захист.

Твердження відповідача, що відповідно до приписів ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, не нівелюють обов`язку відповідача щодо дотримання вимог діючого законодавства щодо своєчасного сповіщення особи про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується письмових пояснень ОСОБА_2 , які долучені відповідачем до матеріалів справи, слід зазначити, що такі не можуть бути належним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності з огляду на позицію, висловлену Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 червня 2019 року (справа № 560/751/17), відповідно до якої пояснення свідків, які були надані при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визнано необґрунтованими з тих підстав, що пояснення не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду не з`явилась, при цьому суд вжив усіх заходів для забезпечення участі свідка у судовому засіданні.

Долучений відповідачем рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 травня 2020 року (справа № 524/5741/16-а), рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Окрім того, відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 161/5372/17), обставини, що підтверджуються показаннями свідка, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працює інспектором по благоустрою Маріупольської міської ради. 26 грудня 2019 року сумісно із райдержадміністрацією відпрацьовували заявки по проспекту Миру у місті Маріуполі. Їх запросила поліція біля магазину «Витязь» у якості понятих, у середині магазину знаходився адвокат, підприємець, дівчини не було. Понятим працівники поліції пояснили, що раніше неповнолітня дівчина придбала цигарки. Самі поняті цього не бачили. Протокол складався за їх участі. Вони засвідчили відмову правопорушника від підпису у протоколі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працює головним спеціалістом комунального господарства райдержадміністрації. Зазначив, що він підписав протокол відносно ОСОБА_1 26 грудня 2019 року. Правопорушення він не бачив, та не є його свідком. У цей день вони виконували свої професійні обов`язки, були запрошені працівником поліції в якості понятих. У магазині була адвокат, продавщиця, 3 поліцейських, два чоловіка, один вів відеозйомку на мобільний телефон. Він почав з`ясовувати у адвоката її повноваження, хоча виступав у якості понятого. Пояснив, що за фактом продажу неповнолітній цигарок при складанні протоколу він мав засвідчити відмову продавщиці від підпису у протоколі.

Щодо присутності понятих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення слід окремо зазначити, що у протоколі наявний підпис ОСОБА_1 , у зв`язку із чим необхідність залучення понятих, робітників райдержадміністрації і міської ради, відповідачем не доведена.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що перед Новим роком у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де працює ОСОБА_1 , він є постійним покупцем, знає її, вони розмовляли приблизно 15-20 хвилин, зайшла жінка на вигляд приблизно 25-30 років, купила цигарки та пішла. Через 10-15 хвилин зайшли працівники поліції та повідомили ОСОБА_1 , що вона щойно продала неповнолітній цигарки. За час перебування у магазині він не бачив неповнолітніх. Поліція запросила працівників райдержадміністрації. Він залишався у магазині під час складання протоколу близько 30-40 хвилин.

Дослідивши докази у сукупності, слід дійти висновку, що беззаперечних доказів на підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_1 суду не надано, тобто наразі не встановлено, що вона дійсно реалізувала тютюнові вироби неповнолітній ОСОБА_2 , а тому наявність чи відсутність в її діях події адміністративного правопорушення відповідачем безсумнівно не установлено.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відзначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За змістом статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявність у її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, підстави, за яких винесена оскаржувана постанова, не ґрунтуються на всебічному, повному та обґрунтованому дослідженні матеріалів адміністративної справи, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2020 року у справі № 263/2809/20 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 червня 2020 року у справі № 263/2809/20 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко