Справа № 524/1917/20
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №524/1917/20
Провадження №2-а/524/146/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого - судді Андрієць Д.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в якому просив визнати дії інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Ткаченка А.С., щодо складання постанови серії ДПО18 №682794 від 20 березня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 д ПДР України згідно ч.2 ст.122 КУпАП незаконними та скасувати постанову, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20.03.2020 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №682794 за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він керуючи транспортним засобом, користувався засобами зв`язку, тримаючи їх в руці.

Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував. На місці зупинки його транспортного засобу він пояснив інспектору про те, що його транспортний засіб знаходився в нерухливому стані тривалий час. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор не роз`яснив йому права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Йому не було надано докази порушення ПДР України. Звертав увагу на те, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Батальйон патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в своєму відзиві зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Вважає, що інспектором не було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Звертав увагу на те, що на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не заперечував факту користування мобільним телефоном під час руху.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20 березня 2020 року інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Ткаченком А.С., була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №682794, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 20.03.2020 о 10 :45 в м.Кременчуці по вул.Миколаївська, 2 водій керуючи транспортним засобом, користувався засобами зв`язку, тримаючи їх в руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 д ПДР України.

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.9 д Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

ОЦІНКА СУДУ

Щодо доводів відповідача про те, що позивачем не заперечувався факт користування засобом зв`язку.

В постанові від 08 липня 2020 року справа № 177/525/17(2-а/177/23/17)(провадження № К/9901/34580/18) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив наступне: «Водночас Суд відхиляє доводи скаржника про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.»

Тобто, в даній справі відповідач зобов`язаний за будь-яких умов довести правомірність рішення.

Суд відзначає, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем надано суду диск із відеозаписами. Суд наголошує на тому, що на вказаному диску належним чином не зафіксовано вчинення позивачем порушення п.2.9 д ПДР України.

Крім того, оцінюючи вищевказаний доказ на відповідність його ознакам допустимості, належності, достовірності та достатності, суд враховує практику Верховного Суду, відповідно до якої зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення(постанові від 24 січня 2019 року по справі 592/5576/17).

Так, оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, у зв`язку із цим суд вважає, що наданий відповідачем диск із відеозаписом не є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Інших доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що ним не було вчинено порушення ПДР України, відповідачами надано не було.

Оскільки посадова особа органів Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням ПДР України його учасниками, які реалізуються, зокрема, шляхом розгляду справ про адміністративні правопорушення у разі їх виявлення, у випадку встановлення під час судового розгляду справи відсутності факту скоєння особою адміністративного правопорушення, належним способом захисту порушених прав та інтересів особи, є скасування відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення у судовому порядку.

У зв`язку із цим, суд вважає, що вимога позивача про визнання протиправними дій поліцейського задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги відсутність доказів, які б підтверджували правомірність оскаржуваної постанови, суд, приймаючи до уваги положення ч.3 ст.286 КАС України, вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення-задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №682794, винесену 20 березня 2020 року, інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Ткаченком А.С., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць