Справа № 725/1509/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/1509/20

Головуючий у 1-й інстанції: Галичанський О.І.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

12 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 23 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №1339/40800/19, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накладено штраф в розмірі 300 відсотків від митних платежів, що становить 327167, 97 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23 квітня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що транспортний засіб для проведення експертизи ОСОБА_1 не представив, тому вартість автомобіля визначена на підставі службової записки управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС від 31.072019 вих.№1331/24-70-19-02-09. Крім того, апелянт стверджує, що факт надання до митного контролю паспорта громадянина Румунії свідчить про умисел позивача на ухилення від сплати митних платежів, що підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів громадянами України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в мотивувальній частині, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 липня 2019 року в зону митного контролю митного поста «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС в`їхав автомобіль марки «AUDI A6», зареєстрований в Болгарії, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому з Румунії до України в приватних справах прямував позивач, місце проживання якого зареєстровано в с.Станівці, Глибоцького району.

Обравши проходження митного контролю по «зеленому коридору» він подав до митного контролю паспорт громадянина Румунії та заявив, що вказаний транспортний засіб ввозить на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення» строком до одного року.

Відповідно до постанови від 21 лютого 2020 року у справі про порушення митних правил №1339/40800/19 позивач незаконно ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI A6», зареєстрований в Болгарії, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в режимі «тимчасового ввезення». При цьому в порушення ст.485 МК України, маючи статус «резидента», для перетину митного кордону ОСОБА_1 надав паспорт громадянина Румунії з метою ухилення від зобов`язання щодо сплати митних платежів шляхом застосування заходів гарантування щодо даного транспортного засобу. У зв`язку з наведеним на позивача накладено штраф в розмірі 300 відсотків від різниці митних платежів, що становить 327167, 97 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав докази на підтвердження розміру митної вартості автомобіля, розміру митних платежів і, відповідно, розміру штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України (далі МК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з п.1 ст. 377 МК України товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Згідно з п.3 ч.1 ст.292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються у разі, якщо при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Судом встановлено, що маючи статус "резидента", для перетину митного кордону на транспортному засобі марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Болгарія, позивач використовував паспортний документ громадянина Румунії № НОМЕР_2 , виданий на його ім`я (а.с.70).

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України", якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Відповідно до пп. "в" п. 33 ч.1 ст. 4 МК України визначено, що нерезидентами є фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Таким чином, для того щоб особа вважалася нерезидентом, вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземцем чи особою без громадянства, або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Згідно з п. 45 ч.1 ст. 4 МК України, постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).

Водночас, позивач не надав суду докази, які підтверджують факт його постійного проживання за кордоном.

Таким чином, оскільки у позивача, станом на 27.07.2019 року в наявності був як паспорт громадянина України, так і паспорт громадянина Румунії, у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що позивач як громадянин України при ввезенні на територію України транспортного засобу повинен був сплатити передбачені законодавством митні платежі.

Оцінюючи обґрунтованість визначення розміру штрафу, накладеного на позивача постановою у справі про порушення митних правил №1339/40800/19 від 21 лютого 2020 року, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст.485 МК України розмір штрафу обчислюється від несплаченої суми митних платежів.

Отже, сума штрафу залежить від розміру митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні на митну територію України відповідного автомобіля.

Таким чином, визначення розміру митних платежів безпосередньо впливає на правильність обчислення розміру санкції за правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

Відповідно до службової записки Управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС від 31.07.2019 вих.№1331/24-70-19-02-09 (а.с.75-76), що міститься в матеріалах справи, надано розрахунок сум митних платежів, що підлягали сплаті позивачем при ввезенні на митну територію України в режимі імпорт (випуск для вільного обігу) автомобіля марки «AUDI A6», кузов № НОМЕР_3 , 2000 р.в., тип двигуна дизель 2496 см. куб.

У розрахунку зазначено загальну вартість вказаного автомобіля - 42493,76 грн та відповідно загальну суму митних платежів, що підлягали сплаті позивачем при ввезенні на митну територію України в режимі імпорт транспортного засобу - 109055,99 грн. При цьому, у службовій записці зазначено, що сума митних платежів є орієнтовною, а відомості щодо митної вартості транспортного засобу - інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки така інформація залежить від характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, тощо.

Відповідно до п. 27 ст. 4 МК України митні платежі складаються з мита, акцизного податку із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно зі ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ставки акцизного податку визначені статтею 215 ПК України залежно від об`єму двигуна та року випуску автомобіля.

Згідно з положеннями Закону України "Про митний тариф України" розмір ввізного мита визначається за встановленими цим Законом ставками в процентному відношенні від митної вартості.

Базою оподаткування податком на додану вартість згідно з статтею 188 ПК України буде договірна вартість товару з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до пункту 189.3 статті 189 ПК України ціна продажу вживаного транспортного засобу визначається: для осіб, не зареєстрованих як платники податку, виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого засобу, розрахованої суб`єктом оціночної діяльності, уповноваженим здійснювати оцінку відповідно до закону.

Отже, для визначення розміру ввізного мита та податку на додану вартість, що підлягали сплаті при ввезенні на територію України автомобіля марки «AUDI A6», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , митний орган зобов`язаний визначити митну вартість вказаного автомобіля.

Водночас, службова записка Управління адміністрування митних платежів Чернівецької митниці ДФС від 31.072019 вих.№1331/24-70-19-02-09 (а.с.75-76) не містить інформації про те, яким чином обчислена митна вартість автомобіля марки «AUDI A6», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Крім того, зі змісту вказаної службової записки встановлено, що відомості щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними. У зв`язку з цим для більш точної інформації щодо визначення митної вартості запропоновано звернутися до експертів автотоварознавців щодо отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних платежів.

В той же час інші докази на підтвердження митної вартості автомобіля марки «AUDI A6», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідач не надав.

При цьому доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав транспортний засіб для проведення експертизи, не підтверджують правомірність обчислення суми штрафу виключно на підставі даних службової записки.

Судом встановлено, що постановою Сьомого апеляційного суду від 19 грудня 2019 року у справі № 725/5587/19, яка набрала законної сили, скасовано постанову у справі про порушення митних правил №1339/40800/19 від 20 вересня 2019 року, а справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 надіслано на новий розгляд до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби. Підставою для скасування постанови у справі про порушення митних правил стало те, що висновок про необхідну до сплати суму митних платежів ґрунтується на припущеннях, а службова записка митного органу не вважається належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не визначає точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

За наслідками нового розгляду справи про порушення митних правил ОСОБА_1 . Буковинська митниця Держмитслужби прийняла постанову від 21 лютого 2020 року у справі про порушення митних правил №1339/40800/19, яка є предметом оскарження у даній справі.

Згідно зі ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що при прийнятті постанови від 21 лютого 2020 року у справі про порушення митних правил №1339/40800/19 відповідачем не враховано підстави для скасування попереднього рішення митного органу та висновки суду, висловлені в постанові Сьомого апеляційного суду від 19 грудня 2019 року у справі №725/5587/19.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування постанови від 21 лютого 2020 року у справі про порушення митних правил №1339/40800/19 у зв`язку з відсутністю доказів правомірності обчислення розміру митних платежів, які враховуються при визначенні суми штрафу за правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

Отже, висновки суду першої інстанції по суті спору частково не відповідають встановленим у справі обставинам.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для зміни рішення є рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням наведеного апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року змінити в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 23 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил змінити в мотивувальній частині з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 23 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 серпня 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Капустинський М.М.