Справа № 760/18422/19
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Степанюка А.Г., Черпіцької Л.Т., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування Постанови, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до п. 3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, Рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково з наступних підстав.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у справі №760/2606/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та покладання обов`язку вчинити дії, позов задоволено частково; визнано неправомірним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 46 від 10 червня 2016 року, в частині направлення документів ОСОБА_1 на доопрацювання з поверненням їх до обласного військового комісаріату; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІI групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків, викладених у цій постанові; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у зазначеній справі Заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги задоволено; прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року у справі №760/2606/17; апеляційне провадження у справі №760/2606/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження ВП№58155483 з примусового виконання Виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 22.12.2018 року у справі №760/2606/17 щодо зобов`язання Міністерства оборони України розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІI групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків, викладених у цій постанові.

Постановою про закінчення виконавчого провадження головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05 червня 2019 року, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа, виконавче провадження закінчено.

Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (надалі - Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 3 Закону №1404-VІІІ, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 9 частини першої ст. 39 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з Постанови про закінчення виконавчого провадження, 19.04.2019 року Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянуто Заяву Позивача та прийнято рішення про скасування попереднього рішення та відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності.

А як встановлено в Рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у справі № 760/2606/17, 12 квітня 2016 року Позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України № 2011-XII від 20.12.1991 та Постанови КМУ № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності ІIІ групи. Вказана обставина підтверджена наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною п`ятою ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А як вбачається з Постанови Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №613/796/17 за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Міністерство оборони України, про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, перевіряючи фактичне виконання рішення у повному обсязі, державний виконавець повинен пересвідчитись у його виконанні боржником саме відповідно до виконавчого документа і не може будь-яким чином змінювати встановлений у ньому спосіб виконання рішення. Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо здійснення боржником розгляду поданих стягувачем документів для призначення одноразової грошової допомоги без урахування висновків суду, викладених у постанові Богодухівського районного суду від 12.12.2016. Таким чином, у державного виконавця не було достатніх підстав вважати, що мало місце фактичне виконання Міністерством оборони України в повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим листом №820/3492/16, виданим Богодухівським районним судом Харківської області 20.04.2017 і закінчувати виконавче провадження №54011260 з його примусового виконання. Крім того, у разі виникнення у державного виконавця будь-яких труднощів у правильному розумінні судового рішення в ході його виконання та/або неможливості виконання судового рішення у визначений в ньому спосіб, останньому надаються повноваження для звернення до суду з відповідними заявами про роз`яснення судового рішення та зміни чи встановлення способу його виконання у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена Позивачем Постанова Відповідача є протиправною та підлягає скасуванню.

Проте, як вбачається з Постанови Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної служби в місті Києві, Інспектора патрульної служби 6 роти 4 батальйону Управління патрульної служби в місті Києві Рудика Сергія Руслановича, Управління безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій інспектора Рудика Сергія Руслановича стосовно прийняття ним оскаржуваної Постанови не підлягають задоволенню, оскільки їх оскарження не є належним способом захисту, який може бути надано судом відповідно до положень статей 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку щодо відмови у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про закінчення Виконавчого провадження ВП№58155483.

Відповідно до частини першої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

А згідно з частиною другою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, тому Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 січня 2020 року скасовується та ухвалюється нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольняється частково.

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої ст. 271 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Згідно з частиною четвертою ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 272, 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08 січня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 05 червня 2019 року ВП№58155483.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Степанюк А.Г.

Черпіцька Л.Т.