Справа № 200/4344/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 р. Справа№200/4344/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В.,

при секретарі судового засідання Скрипник К.О.,

за участю:

представника позивача Михайленка І.І.,

представника відповідача Ярової С.Є.,

у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІ-ГРУПП" до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІ-ГРУПП" (84110, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Сільзаводська, буд.5) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Донецькій області № від 23.12.2019 про застосування штрафних санкцій в сумі 270,20 грн. та № від 23.12.2019 про застосування штрафних санкцій в сумі 14699,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податковим органом проведено була проведена камеральна перевірка з питань своєчасності сплати узгодженого зобов`язання з податку на додану вартість за податковими деклараціями та службовою запискою галузевого підрозділу, за наслідками якої виявлено порушення правил сплати (перерахування) податку узгоджених сум податкових зобов`язань, у зв`язку з чим було складено акт. На підставі акту було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій. Товариство не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки суми податкових зобов`язань були сплачені у повному обсязі та у строки, що встановлені у пп.57.1 ст.57 Податкового кодексу України. Враховуючи наведене, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Окрім іншого, позивачем в позовній заяви викладено клопотання про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення винесено податковим органом в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування. Вказує на те, що ТОВ "ЮНІ-ГРУПП" у податкових деклараціях з податку на додану вартість задеклароване позитивне значення, що сплачується до бюджету. Станом на день подачі податкових декларацій по інтегрованій картці платника ТОВ "ЮНІ-ГРУПП" вже обліковувався податковий борг. У зв`язку з наявністю у ТОВ "ЮНІ-ГРУПП" податкового боргу перераховані суми податку на додану вартість, з рахунка платника у системі електронного адміністрування податку на додану вартість до бюджету згідно платіжних доручень, зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків відповідно до пункту 87.9 статті 87 Кодексу. Враховуючи викладене, просив в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Щодо заявленої вимоги про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що представником позивача заявлена вимога щодо стягнення на його користь судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Донецькій області, при цьому, ним відповідні докази щодо обсягу наданих послуг адвокатом і виконаних ним робіт по даній справі та їх вартості, на думку відповідача, не були надані. Відповідач вважає, що надані позивачем документи жодним чином не свідчать про понесені витрати на правничу допомогу. Більш того, позовна заява підписана посадовою особою ТОВ «ЮНІ - ГРУПП» - директором І.І. Михайленко.

Також представником відповідача на адресу суду надані додаткові пояснення, в яких зазначено, що станом на 26.12.2016 по інтегрованій картці платника обліковувався податковий борг у сумі 20995,34 грн., який виник у результаті несвоєчасної сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість, визначених у: податковому повідомленні-рішенні № від 27.07.2016 в сумі 908,44 грн.; податковій декларації з податку на додану вартість № від 19.09.2016 в сумі 14345 грн.; службовій записці галузевого підрозділу від 11.11.2016 в сумі 5400,67 грн., податковому повідомленні-рішенні № від 25.04.2016 в сумі 341,23 грн.

Зазначає, що податкове повідомлення-рішення № від 25.04.2016, якім за затримку сплати грошового зобов`язання позивачу визначено штраф у розмірі 10 % у сумі 341,23 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 27.07.2016, якім за затримку сплати грошового зобов`язання визначено штраф у розмірі 10% у сумі 21634,06 грн., платником були оскаржені у судовому порядку. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2017 у справі №805/1161/17-а зазначені вище податкові повідомлення - рішення були скасовані. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 у справі №805/1161/17-а апеляційну скаргу відповідача на рішення залишено без задоволення, а постанову - без змін. Водночас, звертає увагу, що на дату зарахування коштів на погашення зобов`язань за вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями борг в ІКП платника податку обліковувався.

11.08.2020 від представника відповідача надійшли пояснення щодо податкового боргу позивача під час проведення камеральної перевірки. Зі змісту пояснень, окрім іншого, вбачається, що актом перевірки встановлені порушення ТОВ "ЮНІ-ГРУПП" термінів сплати ПДВ на 175 днів за самостійно визначеною сумою податкового зобов`язання 19846 грн. в декларації від 16.12.2016 № вбачається, що станом на дату сплати, по інтегрованій картці платника ТОВ "ЮНІ-ГРУПП" вже обліковувався податковий борг у сумі 20995,34 грн., а тому сплачені позивачем суми в рахунок погашення зобов`язань за зазначеною вище декларацією були спрямовані на погашення суми боргу у розмірі 19641,89 грн. та зарахована сума 204,12грн. в рахунок зменшення боргу по пені КОР. З наведених причин нарахування по декларації з ПДВ від 16.12.2016 № у розмірі 19846 грн. перейшли до податкового боргу. Водночас, зазначає що борг у сумі 20995,34 грн., який обліковувався за по інтегрованій картці платника ТОВ "ЮНІ-ГРУПП", був предметом оскарження по справі №805/1161/17-а та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2017, яке залишено в силі ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017, нарахування були скасовані.

Ухвалою суду від 04.05.2020 судом було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 04.06.2020 заяву представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче засідання на 02.07.2020 о 14 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 02.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі на тридцять днів з дня закінчення шістдесятиденного строку, визначеного ч.4 ст.173 КАС України. Відкладено підготовче засідання на 28.07.2020 на 13 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 28.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.08.2020 на 14-00 год.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, заперечень, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІ-ГРУП» (84110, Донецька обл., місто Слов`янськ, вулиця Сільзаводська, будинок 5), зареєстрований в якості юридичної особи (), що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.04.2018 (а.с. 96-97).

Головним управлінням ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку позивача з питань з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податковою декларацією з податку на додану вартість (від 16.12.2016 №), податковою декларацією з податку на додану вартість (від 14.02.2017 №), службовою запискою галузевого підрозділу від 11.11.2016, податковою декларацією з податку на додану вартість (від 19.09.2016 №), податковою декларацією з податку на додану вартість (від 17.03.2017 №), податковою декларацією з податку на додану вартість (від 19.06.2017 №), податковою, декларацією з податку на додану вартість (від 11.07.2017 №) про що складено акт від 05.12.2019 №651/05-99-55-04/31366727 (а.с. 6-9).

Перевіркою встановлені порушення товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІ-ГРУПП" п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині несвоєчасної сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначених у податковій декларації з податку на додану вартість (від 16.12.2016 №), податковій декларації з податку на додану вартість (від 14.02.2017 №), службовій записці галузевого підрозділу від 11.11.2016, податковій декларації з податку на додану вартість (від 19.09.2016 №), податковій декларації з податку на додану вартість (від 17.03.2017 №), податковій декларації з податку на додану вартість (від 19.06.2017 №), податковій декларації з податку на додану вартість (від 11.07.2017 №), за що передбачена відповідальність платника п.126.1 ст.126 глави 11 розділу 11 ПК України.

Зокрема, щодо порушення термінів сплати грошових зобов`язань:

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 16.12.2016 №, за якою граничний термін сплати 30.12.2016, фактично сплачено 23.06.2017 відповідно до платіжного доручення №11456197 на суму 7579,80 грн. із затримкою 175 днів;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 14.02.2016 №, за якою граничний термін сплати 02.03.2017, фактично сплачено 23.06.2017 відповідно до платіжного доручення №11456197 на суму 9212,00 грн. із затримкою 113 днів;

- за службовою запискою галузевого підрозділу від 11.11.2016, за якою граничний термін сплати 11.11.2016, фактично сплачено 24.02.2017 відповідно до платіжного доручення від 23.02.2017 №9961810 на суму 1011,55 грн. із затримкою 105 днів;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.09.2016 №, за якою граничний термін сплати 30.09.2016, фактично сплачено 26.12.2016 відповідно до платіжного доручення №9097486 на суму 14345,00 грн. із затримкою 87 днів;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 17.03.2017 №, за якою граничний термін сплати 30.03.2017, фактично сплачено 23.06.2017 відповідно до платіжного доручення №11456197 на суму 4464,00 грн. із затримкою 85 днів;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 16.12.2016 №, за якою граничний термін сплати 30.12.2016, фактично сплачено 24.03.2017 відповідно до платіжного доручення №10273270 від 23.03.2017 на суму 4464,00 грн. із затримкою 84 дня;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.06.2017 №, за якою граничний термін сплати 30.06.2017, фактично сплачено 28.08.2017 відповідно до платіжного доручення №12272820 на суму 20228,55 грн. із затримкою 59 днів;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 16.12.2016 №, за якою граничний термін сплати 30.12.2016, фактично сплачено 24.02.2017 відповідно до платіжного доручення №9961810 на суму 7802,20 грн. із затримкою 56 днів;

- за службовою запискою галузевого підрозділу від 11.11.2016, за якою граничний термін сплати 11.11.2016, фактично сплачено 26.12.2016 відповідно до платіжного доручення №9097486 на суму 4388,45 грн. із затримкою 45 днів;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 11.07.2017 №, за якою граничний термін сплати 30.07.2017, фактично сплачено 28.08.2017 відповідно до платіжного доручення №12272820 на суму 1351,00 грн. із затримкою 29 днів;

- за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.06.2017 №, за якою граничний термін сплати 30.06.2017, фактично сплачено 24.07.2017 відповідно до платіжного доручення №11774575 на суму 1351,00 грн. із затримкою 24 днів.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.07.2019:

№ про нарахування 10% штрафу у сумі 270,20 грн. за порушення строків сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 2702,00 грн.;

№ про нарахування 20% штрафу у сумі 14699,11 грн. за порушення строків сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 73495,55 грн. (а.с. 11,13).

Позивачем було подано до ГУ ДПС у Донецькій області заперечення на акт камеральної перевірки від 05.12.2019 №651/05-99-55-04/31366727, та податковим органом залишено без змін зазначений акт перевірки, про що товариство повідомлено листом ГУ ДПС у Донецькій області від 16.01.2020 №3925/10/05-99-55-04 (а.с. 72-73, 75-80).

Рішенням Державної податкової служби України від 19.03.2020 скарга позивача на прийняті податкові повідомлення-рішення, подана в порядку досудового вирішення спору, була залишена без задоволення, а спірні податкові повідомлення-рішення без змін (а.с. 82-83, 86-88).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно норм ст.36 цього Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, «грошове зобов`язання платника податків» в розумінні пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт є документом, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1 ст.49 ПК України).

Справляння податку на додану вартість здійснюється відповідно до положень розділу V ПК України.

Згідно з п.202.1 ст.202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей: а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

За приписами п.п.203.1, 203.2. ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.113.3 ст.113 вказаного Кодексу штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п.126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.31.1 і п.31.3 ст.31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

В розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, набуває статусу податкового боргу.

У силу приписів п.87.1 ст.87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу.

Одночасно п.87.9 ст.87 ПК України закріплено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пп.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, положення ст.126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, при цьому розмір санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Судом встановлено, що позивачем у податкових деклараціях з податку на додану вартість: № самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 19846 грн., № самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 9212 грн., № самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 14345 грн., № самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 4464 грн., № самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 62652 грн., № самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі 1351 грн. Нарахування в ІКП в сумі 5400 грн. згідно зі службовою запискою галузевого підрозділу від 11.11.2016 були здійснені на підставі рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 21.07.2016 №4038/10/05-99-10-01-12-1 про результати розгляду скарги ТОВ «ЮНІ-ГРУПП» від 13.05.2016 №13/05/2-2016 та №13/05/3-2016 в бік збільшення нарахувань в ЖП по коду платежу «14010100» (а.с. 35-71).

Товариством надано суду платіжні доручення про сплату грошового зобов`язання з податку на додану вартість: від 21.07.2017 №268 на суму 222500,00 грн. за липень 2017 року; від 21.06.2017 №221 на суму 106000,00 грн. за травень 2017 року; від 08.02.2017 №43 на суму 17700,00 грн. за січень 2017 року; від 14.12.2016 №435 на суму 20000,00 грн. за листопад 2016 року; від 21.07.2017 №268 на суму 222500,00 грн. за липень 2017 року (а.с. 16-19).

Однак, із інтегрованої картки платника податків суд вбачає, що грошові кошти були спрямовані на погашення податкового боргу (а.с. 118-137, 181-182).

Як встановлено судом та вказано відповідачем у додаткових поясненнях по справі, станом на 26.12.2016 на дату сплати позивачем грошового зобов`язання з податку на додану вартість по інтегрованій картці платника ТОВ "ЮНІ-ГРУПП" вже обліковувався податковий борг у сумі 20995,34 грн., а тому сплачені позивачем суми в рахунок погашення зобов`язань за зазначеними деклараціями були спрямовані на погашення суми боргу.

Вирішуючи спір по суті, суд, серед іншого, керується вимогами ч.1 ст.77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

В силу приписів ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.06.2017 по справі №805/1161/17-а, яка набрала законної сили 13.11.2017, відповідно до ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-групп" до Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування актів перевірки, визнання нечинним податкових повідомлень-рішень задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 25.04.2016 №. Скасовано податкове повідомлення-рішення Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 25.04.2016 №. Скасовано податкове повідомлення-рішення Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 27.07.2016 №. Скасовано податкове повідомлення-рішення Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 11.11.2016 №. Скасовано податкову вимогу Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 21.10.2016 №19054-17. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Отже, судовим рішенням були скасовані податкові повідомлення-рішення, на підставі яких в інтегрованій картці платника податків (позивача) обліковувався податковий борг в сумі 20995,34 грн., та за наявності якого відповідачем були застосовані приписи п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

Оскільки у позивача був відсутній податковий борг у сумі 20995,34 грн., позивачем своєчасно були сплачені самостійно визначені податкові зобов`язання, нарахування штрафної санкції на неіснуючу заборгованість суперечить приписам ст.126 Податкового кодексу України.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29)

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення відповідача від 23.07.2019 №, № є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги ТОВ «ЮНІ-ГРУПП» підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Зважаючи, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Аналіз положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно п.п.6,7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто законодавець визначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

Відповідачем у відзиві на позов щодо заявленої вимоги про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу зазначено, що представником позивача заявлена вимога щодо стягнення на його користь судових витрат в тому числі витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Донецькій області, при цьому, ним відповідні докази щодо обсягу наданих послуг адвокатом і виконаних ним робіт по даній справі та їх вартості, на думку відповідача, не були надані. Відповідач вважає, що надані позивачем документи жодним чином не свідчать про понесені витрати на правничу допомогу. Більш того, позовна заява підписана посадовою особою ТОВ «ЮНІ - ГРУПП» - директором І.І. Михайленко.

Христенко С.В. здійснює адвокатську діяльність, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/1842, яке видано на підставі рішення Ради адвокатів Закарпатської області від 11.01.2019 №04 (а.с. 94-95).

Матеріали справи містять договір про надання правової допомоги від 14.08.2019 №13-14/08/2019, укладений між ТОВ «ЮНІ-ГРУПП» та адвокатом Христенко С.В., за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п.4.1 розмір винагороди адвоката, при наданні правової допомоги, передбачених п.п.1.2.2, 1.2.3, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору (а.с.90-91).

Згідно розрахунку за надання правової допомоги (додаток №1 від 17.04.2020 до договору про надання правової допомоги від 14.08.2019 №13-14/08/2019) адвокатом Христенко С.В. надано ТОВ «ЮНІ - ГРУПП» н6аступні послуги: вивчення наданих документів; аналіз нормативних документів та судової практики стосовно дій виконавця та застосування матеріального та процесуального права при розгляді даної категорії справ; підготовка позовної заяви про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Донецькій області № від 23.12.2019 про застосування штрафних санкцій в сумі 270,20 грн. та № від 23.12.2019 про застосування штрафних санкцій в сумі 14699,11 грн. Загальна вартість послуг - 2000 грн.(а.с.92).

Згідно платіжного доручення №176 від 17.04.2020 ТОВ «ЮНІ - ГРУПП» сплачено Христенку С.В. 2000 грн. за отримані юридичні послуги (підготовка позовної заяви) згідно з додатком №1 від 17.04.2020 до договору №13-14/08/2019 від 14.08.2019 (а.с. 93).

Враховуючи викладене, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. є обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає розміру ціни позову.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІ-ГРУПП" (84110, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Сільзаводська, буд.5, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № від 23.12.2019 про застосування штрафних санкцій в сумі 270,20 грн. та № від 23.12.2019 про застосування штрафних санкцій в сумі 14699,11 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІ-ГРУПП" судові витрати у сумі 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІ-ГРУПП" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 11.08.2020.

Повний текст рішення виготовлено 14.08.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька