Справа № 802/1411/17-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року

м. Київ

справа №802/1411/17-а

адміністративне провадження №К/9901/17205/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 (колегія суддів: Сторчак В.Ю., Ватаманюк Р.В., Мельник-Томенко Ж.М.) у справі № 802/1411/17-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП, позивач) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - податкова, податковий орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 № винесене ГУ ДФС у Вінницькій області, за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 26005 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення є незаконним, оскільки перевірка проводилась з порушенням процедури, а саме: під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , останній перебував на лікарняному, а відділ в магазині в якому він здійснює свою підприємницьку діяльність не працював, але інші відділи магазину були відкриті. З огляду на вказані обставини, перевіряючими самовільно здійснено контрольну закупку та проведено їх через реєстратор розрахункових операцій і роздруковано чеки.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Судами попередніх інстанцій встановлено, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є роздрібна торгівля алкогольними та іншими напоями за адресою АДРЕСА_1 відділ магазину, що підтверджується ліцензією від 09.02.2017.

На підставі п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 та на виконання вимог п. 82.3 ст. 82 ПК України Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено наказ №1471 від 29.06.2017 "Про проведення фактичної перевірки", та 03.07.2017 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (відділ магазину, АДРЕСА_1 ). Копію наказу №1471 від 29.06.2017 та направлень на перевірку від 30.06.2017 №№1266,1264 вручено позивачу перед початком проведення перевірки, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки №138/02/32/14/ НОМЕР_1 від 03.07.2017 за змістом якого убачається, що ФОП ОСОБА_1 неоприбутковано кошти в сумі 5201,00 грн. При здійсненні розрахункових операцій із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій не здійснено облік готівкових коштів в повній сумі іх фактичних надходжень в день їх надходження згідно щоденних фіскальних звітних чеків за період з 12.02.2017 по 30.06.2017 в сумі 5201,00 грн. в книзі обліку розрахункових операцій станом на 03.07.2017р. За наведених обставин, під час перевірки виявлено порушення п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 та застосовано штрафні санкції відповідно до абзацу третього статті 1 Указу Президента від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне)

оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2017 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що положенням «Про ведення касових операцій у національній валюті України», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637(далі - Положення № 673), чітко визначено порядок та строки оприбуткування усієї готівки, що надходить до кас, яка має бути оприбуткована у день одержання готівкових коштів та в обов`язковому порядку внесена до касової книги, тому рішення відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача є правомірним. З аналізу наведених норм слідує, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20.09.2017, та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що відповідно до п.п.80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, на який йдеться посилання в наказі №1471, фактична перевірка може бути проведена у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Разом з цим, будь-яких доказів про отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, що слугувала підставою для призначення перевірки позивача, відповідачем не надано.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивача було повідомлено про перевірку вже під час її здійснення, а відтак отримати копію наказу та направлення до початку її проведення, останній не міг, що підтверджується поясненнями свідків. Відтак, відповідачем порушено порядок та процедуру проведення перевірки, що має наслідком задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Відповідач зазначає, що п. 1.2 Положення № 637, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів, і витрат КОРО.

Згідно вимог п. 2.6 гл. 2 постанови Правління НБУ від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (далі - Положення № 637) у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використання РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Статтею 1 Указу Президента від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (абзац третій статті 1 Указу № 436/95).

Також, податковий орган посилається на те, що направлення на перевірку відповідають затвердженій формі та підписано особисто позивачем без зауважень, також як і акт перевірки. Акт складався в приміщенні магазину в присутності позивача, інформації щодо неправомірних дій зі сторони перевіряючих не містить. Натомість, акт перевірки містить відомості щодо відмови від письмових пояснень.

З таких підстав, відповідач просить постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 скасувати та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Короткий зміст заперечень позивача

У запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, зазначаючи про відсутність порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в межах зазначеного правозастосування дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Щодо застосування санкції відповідно до абзацу третього статі 1 Указу № 436/95 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 у справі № 1340/3510/18 (провадження № 11-1160апп19) дійшла до наступного висновку.

Шляхом прийняття Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» ці правовідносини врегулював законодавчий орган, то Указ №436/95 припинив дію як у частині визначення складу такого правопорушення як не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, так і в частині встановлених за таке правопорушення санкцій, його положення уже не могло застосовуватися.

Велика Палата Верховного Суду відступила від правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 02.04.2013 в провадженні № 2-77а13, та зазначила про незастосовність до спірних правовідносин положень абзацу третього статті 1 Указу № 436/95, та вважає за необхідне зазначити про неможливість їх застосування у правовідносинах, що виникли після набрання чинності Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Колегія суддів по даній справі приходить до висновку, що відсутні підстави для відступу від зазначеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду, а відтак висновки суду апеляційної інстанції про визнання податкового повідомлення-рішення протиправним є правильними.

Суд касаційної інстанції визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьою статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 у справі № 802/1411/17-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко І.А. Васильєва С.С. Пасічник