Справа № 640/7880/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Київ № 640/7880/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Шуст Н.А., розглянувши у режимі відеоконференції адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП»

до Головного управління ДПС у Рівненській області

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування

фінансових санкцій

за участі представників сторін:

від позивача - Лайтаренко Олексія Вікторовича

від відповідача - Разіна Дмитра Юрійовича

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СТС-ГРУП" (01013, м. Київ, вул. Промислова, 4-а, ) з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ), в якому просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № від 05.03.2020 про застосування фінансових санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-ГРУП" ().

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 05.03.2020 року незаконним та необґрунтованим, оскільки алкогольна продукція перебувала на відповідальному складському зберіганні у ТОВ «С.К.С», відповідно до договору суборенди, та було внесено останнім у якості місця зберігання алкогольної продукції до Єдиного державного реєстру, відповідно до довідки серії АП №146614 від 10.05.2018 року.

Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року відкрито провадження у справі.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що Головним управління ДПС у Рівненській області правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 849053,43 грн, оскільки позивач мав право зберігати підакцизну продукцію за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430а лише з 11.11.2019 року.

В судовому засіданні 23.07.2020 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області Чуй В.В. № 166 від 22.01.2020 року, у період з 23.01.2020 по 31.01.2020 року головним державним ревізором-інспектором управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДПС у Рівненській області Кушнір М.П. та головним державним ревізором-інспектором управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДПС у Рівненській області Плахотюк Р.Д. було проведено фактичну перевірку TOB «СТС-ГРУПП» з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів за місцем провадження діяльності за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А.

За результатами проведеної перевірки, контролюючим органом було складено акт № 41/17-00-32-01/42921807 від 31.01.2020 року «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами».

У висновках акту перевірки зазначено, що TOB «СТС-ГРУПП» порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту, етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

На підставі зазначеного акту, відповідачем було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № від 05.03.2020 року, відповідно до якого контролюючим органом встановлено зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, що є порушенням ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», в зв`язку із чим було застосовано фінансові санкції у розмірі 849 053,43 грн.

Незгода позивача із прийнятим рішенням, зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить із наступного.

Відповідно до вимог підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

За приписами положень пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за наявності визначених підстав.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок врегульовано правовими нормами статті 81 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Так, позивач в позовній заяві зазначає про необґрунтованість призначення та проведення перевірки на підставі наказу № 166 від 22.01.2020 року, зокрема в зв`язку із відсутністю періоду діяльності, який перевірявся та підстав для проведення такої перевірки.

Суд звертає увагу, що зазначений наказ не є предметом даного спору і позивач не оскаржує дії відповідача в цій частині. При цьому, доказів на підтвердження того, що позивач скористався правом недопуску посадових осіб відповідача до проведення перевірки, суду не надано.

В зв`язку із чим, суд не приймає наведені позивачем доводи щодо дефектності наказу № 166 від 22.01.2020 року до уваги при вирішенні вказаного спору по суті.

Щодо викладених в акті перевірки порушень, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-BP.

Згідно частини тридцятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», місце зберігання це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) це перелік місць зберігання, який ведеться органами державної податкової служби України і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджений наказом ДПА України від 28.05.2002 № 251 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру», відповідно до пункту 2.1 якого до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Вимоги до місця зберігання алкогольних напоїв визначені у пункті 16 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», в якому зазначено, що алкогольні напої зберігаються у спеціальних приміщеннях, відомості про місцезнаходження яких заносяться до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Приміщення для зберігання алкогольних напоїв повинні добре вентилюватися, не мати стороннього запаху, бути непроникними для прямих променів світла, обладнані охоронною сигналізацією.

Згідно абзацу дев`ятого частини 2 статті 17 Закону №481-95/ВР у разі зберігання спирту або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, до суб`єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 гривень.

Досліджуючи правомірність застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 849053,43 грн. на підставі встановленого під час перевірки факту зберігання алкогольних напоїв у місці зберігання, не внесеного до Єдиного реєстру, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 30 квітня 2018 року між ПП «ТВФ «ЧАРИ», як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «С.К.С», як орендарем було укладено договір оренди № 12.

Відповідно до умов п. 1.1. розділу 1 вказаного договору TOB «С.К.С» прийняло від ПП «ТВФ «ЧАРИ» у строкове платне користування будівлю -складське приміщення магазину, загальною площею 2000 м2, яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А,.

На підставі ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) № 100559 від 08.11.2017, ТОВ «С.К.С» було отримано довідку серії АП № 146614 від 10.05.2018, згідно якої частина орендованого у ПП «ТВФ «ЧАРИ» приміщення площею 1 700 м2 внесена до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

Внаслідок дострокового припинення укладеного між ПП «ТВФ «ЧАРИ» та TOB «С.К.С» договору оренди № 12 від 30.04.2018, TOB «С.К.С» було повернуто ПП «ТВФ «ЧАРИ» складське приміщення, яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А, що підтверджується актом прийому-передачі складського приміщення від 31.10.2019 року.

01 листопада 2019 року між ПП «ТВФ «ЧАРИ», як орендодавцем і TOB «СТС- Групп», як орендарем, було укладено договір оренди № 16.

Листом від 01.11.2019 № 29 ПП «ТВФ «ЧАРИ» надало згоду позивачу на зберігання алкогольної продукції на орендованому ним складі.

Крім того, листом № 01/11-19 від 01.11.2019 ПП «ТВФ «ЧАРИ» надало згоду позивачу на передачу орендованих складських приміщень в суборенду третім особам.

01 листопада 2019 року між Приватним акціонерним Товариством «ОБОЛОНЬ», як поклажодавцем і TOB «СТС-Групп», як зберігачем було укладено договір відповідального зберігання продукції та тари ПрАТ «ОБОЛОНЬ» № 43.

Одночасно з цим, листом від 01.11.2019 № 2507/1/2-19 ПрАТ «ОБОЛОНЬ» надало згоду позивачу на передачу отриманого останнім згідно до умов договору відповідального зберігання продукції та тари ПрАТ «ОБОЛОНЬ» № 43 товару, для зберігання третім особам.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи документами між TOB «СТС-ГРУПП», як Суборендодавцем та TOB «С.К.С», як Суборендарем 01.11.2019 року було укладено договір суборенди приміщення.

Відповідно до умов п. п 1.1., 1.2. розділу 1 вказаного вище договору суборенди, 01.11.2019 TOB «С.К.С» прийняло від TOB «СТС-ГРУПП» у строкове платне користування частину будівлі-складського приміщення магазину загальною площею 1700 м2, яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А і щодо якого у TOB «С.К.С» була наявна довідка про включення відомостей про зазначене приміщення до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Крім того, з метою подальшої передачі, у відповідності до листа-згоди № 2507/1/2-19 від 01.11.2019 року на відповідальне зберігання TOB «С.К.С» отриманої від ПрАТ «ОБОЛОНЬ» продукції, 01.11.2019 між позивачем і TOB «С.К.С» було укладено договір відповідального складського зберігання товарів.

В період з 01.11.2019 по 11.11.2019 ПрАТ «ОБОЛОНЬ» на відповідальне зберігання TOB «СТС-ГРУПП» було передано товар на загальну суму 1 599 792,75 грн. (01.11.2019 - на суму 925 662,59 грн.; 07.11.2019 - на суми 61 338,00 грн., 40 147,20 грн., 10 934,40 грн., 43 562,64 грн.,? 112 201,00 грн., 16 576,80 грн. та 115 087,20 грн.; 10.11.2019 - на суму 274 642,92 грн.), у тому числі алкогольна продукція на суму 849 053, 43 грн., що підтверджується відповідними актами передачі продукції та тари на відповідальне зберігання.

Таким чином, судом встановлено, що у період з 01.11.2019 по 11.11.2019 отримана TOB «СТС-ГРУПП» від ПрАТ «ОБОЛОНЬ» продукція (у тому числі алкогольна) перебувала на відповідальному складському зберіганні за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А саме у TOB «С.К.С» за договором суборенди, яке мало довідку серії АП №146614 від 10.05.2018 року про внесення відповідного місця зберігання до Єдиного державного реєстру, а отже на законних підставах здійснювало зберігання продукції.

В свою чергу, у вказаний період, зберігання алкогольної продукції за вказаною вище адресою TOB «СТС-ГРУПП» не здійснювало.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що висновки ГУ ДПС у Рівненській області щодо зберігання ТОВ «СТС-Групп» у період з 01.11.2019 по 10.11.2019 року алкогольних напоїв загальною вартістю 849053,43 грн за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430а , без внесення до Єдиного державного реєстру інформації про таке місце зберігання, є необгрунтованими, в зв`язку із чим, за результатами розгляду справи судом встановлено, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого абз. 11 ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому рішення ГУ ДПС у Рівненській області № від 05.03.2020 про застосування фінансових санкцій є незаконним та підлягає скасуванню.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 132, 134, 139, 243 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-ГРУП" (01013, м. Київ, вул. Промислова, 4-а, ) задовольнити повністю;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № від 05.03.2020 про застосування фінансових санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-ГРУП" ();

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-ГРУП" (01013, м. Київ, вул. Промислова, 4-а, ) понесені судові витрати у розмірі 12735,80 (дванадцять тисяч сімсот тридцять п`ять грн 80 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено і підписано 13 серпня 2020 року

Суддя Н.Г. Вєкуа