Справа № 188/844/20
Суддя: Полубан М. П.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/844/20
Провадження № 2-а/188/14/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року року Петропавлівський районний суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ПолубанМ.П. ,

при секретарі Олійник В.С.

з участю відповідача Поєдинцева В.О.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП № 9 Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Поєдинцева В`ячеслава Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача , в якому вказує, що 10.06.2020 р. о 18.00 год. він рухався на своєму автомобілі марки ВАЗ-21093 , д.н. НОМЕР_1 по вул.. Козацькій в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області . В цей момент його зупинив працівник поліції ( відповідач) та склав протокол про адміністративне правопорушення за те , що він не був пристебнутий ременем безпеки , а після зупинки поліцейським не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію , хоча насправді він був пристебнутим і зняв його перед підходом патрульного поліцейського.

Працівником поліції було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 425 грн.

Позивач вважає , що складання протоколу та винесення постанови відносно нього є абсолютно безпідставним , так як за ч. 2 ст. 122 КУпАП водії транспортних засобів притягуються до адміністративної відповідальності при порушенні правил проїзду перехресть , зупинок транспортних засобів загального користування , проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника , порушення правил обгону і т.д.

Підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП за оскаржуваною постановою стало фактично порушення ним п.п «б» п.9.9 ПДР України.

Згідно з пп «г» ,п.9.1 «9» ПДР України -« Попереджувальні сигнали» ПДР України увімкнення аварійної сигналізації відноситься до попереджувальних сигналів .

Проте , диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Він же не ввімкнув аварійну сигналізацію після зупинення транспортного засобу на вимогу поліцейського , за що ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає адміністративну відповідальність.

За дане порушення його можна притягнути до адміністративної відповідальності за ст.. 125 КУпАП , санкція якої передбачає попередження зі сторони поліцейського.

Тобто , відповідач не мав права складати у відношенні його протокол про адміністративне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП , а повинен був обмежитись лише попередженням про порушення ПДР України

Всі його пояснення щодо невірної кваліфікації при застосуванні до санкцій за вчинене правопорушення були ігноровані працівниками ВРПП та в жодній мірі не прийняті до уваги при складанні протоколу та винесені постанови від 10.06.2020 р. по справі про адміністративні правопорушення .

Просить суд :

- скасувати від 10.06.2020 р. серії БАА № 291542 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 , ч. 2 ст. 122 КУпАП у відношенні його - ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю складу правопорушення .

- витребувати із Петропавлівського ВРПП № 9 ( вул.. Соборна , 3 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області ) матеріали по справі про адміністративне правопорушення від 10.06.2020 р. серії БАА № 291542.

В судовому засіданні позивач не з`явився. В своїй заяві просить суд справу розглянути без його участі. Позов підтримує ,просить суд позов задовольнити.

Суд ухвали справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження , тобто у відсутність позивача .

Як передбачено ч.1, 3 ст. 262 КУпАП, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судовому засідання пояснив , що дійсно 10.06.2020 р. він , разом з поліцейським Петропавлівського ВП ОСОБА_2 був на патрулюванні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області . Близько 18.00 год. на вул.. Козацькій ними був зупинений автомобіль ВАЗ-21093 , державний номер НОМЕР_1 . Підставою для зупинку було те , що водій вказаного автомобіля не був пристебнутий ременем безпеки. Коли почали виясняти причину порушення ПДР України , встановлено , що за кермом автомобіля знаходився мешканець смт. Петропавлівка ОСОБА_1 . В ході співбесіди останній почав вести себе збуджено , нервувався , не визнав своєї провини в тому , що він керував автомобілем без ременя безпеки. Крім того , при зупинці він не включив аварійну ситуації. Жодних пояснень водій не зміг дати , продовжував вести себе нахабно. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову , якого його було притягнуто до адміністративного штрафу.

Просить суд в позові відмовити.

Свідок ОСОБА_2 ( працівник Петропавлівського ВП ) дав аналогічні пояснення щодо вищезазначених обставин та підтвердив той факт , що підставою для зупинки автомобіля позивача було порушення останнім ПДР України , а саме - водій не був пристебнутий ременем безпеки при керуванні автомобілем , який за своїми технічними характеристиками обладнаний ременем безпеки. При зупинці не було включено світлову сигналізацію.

Вислухавши відповідача та свідка , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено , що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі , сері БАА № 291542 від 10.06..2020 р. позивача дійсно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до даної постанови винесеної відповідачем позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення за те , що керував автомобілем без ременя безпеки та при зупинці його працівниками поліції , не включив аварійну сигналізацію .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд керується наступним.

Відповідно до частини другої ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ « Про Національну поліцію» , поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху ( далі ПДРУ ) його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст.. 222 КУпАП віднесено розгляд справи, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Відповідно до ст.. 280 КУпАП , орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст.. 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст.. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності згідно зі ч. 2 ст. 77 КАСУ, покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДРУ України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У оскаржуваній постанові відповідач не дотримався вимог ст.. 251,252,283 КУпАП та на думку суду не в повній мірі законно притягнув водія до адміністративної відповідальності за даними статтями .

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 77 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає , що відповідач правомірно зупинив позивача за порушення ПДР України , а саме на підставі ст.. 121 ПДР України - порушення водієм правил керування транспортним засобом , правил користування ременем безпеки або мотошоломом.

Згідно ч. 5ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Даний факт на думку суду є доказаним на підставі пояснень як самого відповідача так і пояснень свідка.

В той же час , суд погоджується з доводами позивача про неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП , тобто в даній ситуації позивач оспорює кваліфікацію дій за вказаною нормою.

З оспорюваної постанови вбачається , що позивача притягнуто до відповідальності за сукупністю правопорушень , тобто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП .

Стаття 36. Накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень

При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже , в даній ситуації відповідач на підстав вищезазначеної норми , шляхом поглинення менш серйозного правопорушення більш серйозним та наклав стягнення в межах санкції за більш серйозне адміністративне правопорушення , тобто за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. г п.9.1 ПДР України, увімкнення аварійної сигналізації, відноситься до попереджувальних сигналів.

При чому п.9.2 цих Правил, встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п.п. б п. 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм встановлює, в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при чому за не виконання останніх вимог, прямо передбачена відповідальність, встановлених ч. ст.122 КУпАП.

Суд зауважує, що диспозицією ч.2 ст.122КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості.

Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що хоча позивач , як водій не дотримався вимоги п.9.9. б , в той же час в його діях відсутній склад правопорушення за цією нормою.

За таких обставин винесену постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача слід визнати незаконною , а тому вона підлягає скасуванню .

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином , суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246 КАС України, ст..7 , ч.5 ст. 121 , ч. 2 ст. 122 , 251 , 284, п. 4 ст. 293 КУпАП суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП № 9 Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Поєдинцева В`ячеслава Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити .

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.06.2020 р. серії БАА № 291542 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення , передбачене ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

Копію рішення невідкладно направити сторонам для відома .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського Апеляційного адміністративного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом п"ятнадцяти днів з дня отриманні її копії .

Суддя М. П. Полубан