Справа № 707/927/20
Суддя: Морозов В. В.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу поліції ГУНП у Черкаській області майора поліції Безносенка Юрія Олексійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 10.04.2020 року інспектором Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області майором поліції Безносенком Юрієм Олексійовичем відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіскованого не в автоматичному режимі серія ЕАК №2368383, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Вказану постанову він отримав 04.05.2020 р., у поштовому відправленні за місцем свого проживання у поштовій скринці.

Вважає, що зазначена постанова у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що винесена відповідачем з грубим порушенням положень ст.ст. 251 254, 256, 258, 268, 276-280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підлягає скасуванню, з нижченаведених підстав.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення від 10.04.2020 р. зазначається, що він порушив вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIK НОМЕР_1 10.04.2020 р. в смт. Олександрівка на трасі Київ - Знам`янка 244 км. на нерегульованому перехресті автодоріг Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв та Київ-Знамянка, чим порушив п. 8.4.6 ПДР - порушення вимог знаків пріоритету.

Зазначене порушення не дає інформації про те, що саме ним із вимог правил дорожнього руху не виконано, оскільки п. 8.4. б визначає лише поділ дорожніх знаків на групи, у т.ч. і знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Позивач вважає, що він не порушував вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП, п. 8.4.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, оскільки він рухався у вказаний час у вказаному місці та з точністю виконував вимоги правил дорожнього руху.

В цей час до нього підійшов інспектор та повідомив йому, що він порушив вимоги правил дорожнього руху.

Позивач оспорив факт порушення вимог правил дорожнього руху, проте відповідач у порушення вимог ст. 258 КУпАП на місці виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Підчас винесення постанови про накладення адміністративного стягнення позивач оспорював допущене правопорушення, наполягав на залучені до розгляду справи захисника.

Оскільки форма винесеної відносно нього постанови про адміністративне правопорушення не передбачає графи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, він не мав жодної можливості надати свої пояснення/заперечення (в тому числі письмові) щодо факту порушення ним правил дорожнього руху, тим більше йому було незрозуміло, яке саме порушення правил дорожнього руху йому інкримінується, оскільки керуючи транспортним засобом він завжди неухильно дотримувався правил дорожнього руху, при цьому він був позбавлений гарантованого Конституцією України права на захист.

При цьому відповідачем не було надано жодного доказу який би підтверджував порушення ним правил дорожнього руху, в постанові зазначється про додаток до постанови, а саме -відео. Проте у самій постанові відсутні будь - які дані про застосування відеозапису та про пристрій, яким здійснювався запис і носій, на який цей запис зафіксовано. Саме відео до постанови не додавалось.

Крім того, про фальсифікацію відносно нього матеріалів адміністративної справи свідчить і той факт, що у отриманій ним постанові стоїть підпис про отримання ним цієї постанови. Цей підпис виконано не позивачем, оскільки він цю постанову не підписував, а отримав її поштовим відправленням.

Позивач вважає, що з урахуванням положень ст. 251 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення не є і не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, а тому оскаржувана ним постанова не є і тим більше не може бути беззаперечним доказом ніби то його вини в порушенні ч. 1 ст. 122 КУпАП, та вимог п. 8.4.б Правил дорожнього руху, а будь-яких доказів щодо порушення ним правил дорожнього руху відповідачем надано не було (не пред`явлено).

Винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, без надання можливості реалізації таких гарантованих прав, як користування правовою допомогою адвоката, надання доказів, заяв, клопотань, є грубим порушенням реалізації прав людини, які гарантуються Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням вищезазначеного, позивач вказує, що відповідачем в даному випадку було грубо порушено його права передбачені Конституцією України та чинним законодавством.

У зв`язку із вищевикладеним, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.04.2020 р. винесену Інспектором Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу ГУНП в Кіровоградській області майором поліції Безносенком Юрієм Олексійовичем про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

До початку слухання справи по суті позивачем до суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів понесених судових витрат, а саме на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, проте його представник подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити.

Відповідач інспектор Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу поліції ГУНП у Черкаській області майор поліції Безносенко Ю.О.у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2368383 від 10.04.2020 року, складеної відповідачем, ОСОБА_1 , який є позивачем у справі, 10.04.2020 року о 14 год. 12 хв. керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIK НОМЕР_1 10.04.2020 р. в смт. Олександрівка на трасі Київ - Знам`янка 244 км. на нерегульованому перехресті автодоріг Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв та Київ-Знамянка, чим порушив п. 8.4.б ПДР - порушення вимог знаків пріоритету, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Частиною першою ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 8.4.б ПДР України, визначено, знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормами ч. 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 с. 77 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України" під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2368383 від 10.04.2020 року, яку винесено інспектором Олександрівського відділення поліції Знамянського відділу поліції ГУНП у Черкаській області майором поліції Безносенком Ю.О. вбачається, що у даній постанові не вказана суть правопорушення, вчиненого позивачем, а саме не вказані конкретні дії, які вчинені чи не вчинені правопорушником.

Оскільки, відповідач у судове засідання не з`явився, доказів, які б вказували на вину позивача до суду не надав, хоча у даній категорії справ обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, інші докази вини ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні, а у постанові про адміністративне правопорушення відсутня сама суть адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування вказаної постанови.

Встановлені судом обставини надають суду підстави для висновку про обґрунтованість рішення про скасування оскаржуваної постанови у зв`язку з недоведеністю вини позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення 2000,00 грн. витрат з відповідача на його користь, понесених ним у зв`язку із наданням правової допомоги, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У ст. 134 КАС України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу позивачем суду надано лише розрахунок витрат на правову допомогу від 30.07.2020 р. на суму 2000, 00 грн. та рахунок-фактуру № 1 від 30.07.2020 року про сплату ОСОБА_1 2000,00 грн. адвокату Яременку В.А.

Таким чином, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 2000,00 грн. є необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами, оскільки позивачем не надано до суду договору про надання правової допомоги, у якому б встановлювався розмір винагороди за надані послуги, та не надано акту виконаних робіт з переліком фактично наданих послуг, а отже такою, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума сплаченого позивачем при подачі до суду позову у розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 10 квітня 2020 року, серія ЕАК №2368383 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, складену інспектором Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу поліції ГУНП у Черкаській області майором поліції Безносенком Юрієм Олексійовичем, провадження у справі - закрити.

Стягнути з Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області (місцезнаходження: 27300 Кіровоградська область смт. Олександівка вул Шевченка 20) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп. за рахунок бюджетних асигнувань Олександрівського відділення поліції Знам`янського відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя: В. В. Морозов