Справа № 160/6452/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року Справа № 160/6452/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації щодо відмови позивачу у встановленні статусу інваліда війни 1 групи та видати посвідчення інваліда війни;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації встановити позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни 1 групи та видати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.
В обґрунтування позовних вимог зазначено що позивач належить до числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та є інвалідом 1 групи, що пов`язано з викоанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. До того ж, позивач вважає, що на підставі ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" він належить і до числа інвалідів війни, а відповідач безпідставно відмовив у наданні йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки ним були надані відповідачу всі необхідні докази на підтвердження вказаного статусу. Також позивач зазначає, що цивільна оборона та її формування створювались на всіх без виключення підприємствах, установах, організаціях, та до складу формувань Цивільної оборони в обов`язковому порядку залучалося все працездатне населення, а на законодавчому рівні не закріплено вимоги щодо обов`язкової видачі підприємством, установою чи організацією розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки у наданій позивачем довідці МСЕК від 26.09.2014 №4 про встановлення позивачу інвалідності зазначено, що захворювання пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідач наголошує, що формулювання про віднесення позивача до категорії осіб з числа тих, які були залучені до складу формувань Цивільної оборони, відсутні, а тому, на думку відповідача, підстави для видачі відповідного посвідчення, у відповідача відсутні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році категорії 1, інвалідом 1 групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 14.06.2019.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААГ №030067 від 26.09.2014 позивачу встановлена 1 група інвалідності безстроково, через захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Судом встановлено, що 21.04.2020 позивач звернувся до управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою, в якій просив встановити йому статус інваліда війни 1 групи та видати посвідчення інваліда війни встановленого зразка.
Листом від 14.05.2020 №750 відповідач відмовив позивачу у встановленні статусу інваліда війни відповідно до ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки ним не було надано документів про залучення його до складу формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України від 22.10.1993 №3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон - №3551).
Відповідно до статті 4 Закону №3551 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону №3551 передбачено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Отже, обов`язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни згідно з п.9 ч.2 ст.7 Закону №3551, є наявність сукупності таких обов`язкових умов як: залучення такої особи до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Згідно з пунктом 10 цього Положення посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причини інвалідності.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника Цивільної оборони СРСР від 06.06.1975 №90 та Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.1976 №1111, було передбачено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.
Суд зазначає, що для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, окрім факту набуття особою інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає необхідність також факту участі такої особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.
Як встановлено під час розгляду справи, факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також настання інвалідності у зв`язку з захворюванням, яке пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується відповідними доказами та не заперечувалось сторонами.
З огляду на зазначені обставини, суд зазначає, що на позивача, як на особу, яка приймала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В свою чергу, для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни (з підстав, встановлених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), окрім як факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» містить також умову, щоб така особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.
Це пояснюється тим, що крім формувань Цивільної оборони у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженнями керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.
Водночас, посилання позивача на Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111-1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), не підтверджують безпосередньо саме його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони.
Отже, належні та допустимі докази участі позивача в ліквідації наслідків аварії саме у складі формувань Цивільної оборони відсутні.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що за відсутності доказів, які б свідчили про залучення позивача до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, достатні підстави для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених пунктом 9 частини 2 статті 7 Закону №3551, відсутні.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до положень статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст.139, 242-246, 250, 255, 257 - 262, 295, 297 КАС України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська