Справа № 686/6788/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/6788/20

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

13 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕАК №2207739 від 06 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2020 року позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕАК №2207739 від 06 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення згідно п.1 ст.247 КУпАП.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано всебічно та об`єктивно всі обставини справи, що свідчить про порушення ч. 3 ст. 242 КАС України. Апелянт наголошує, що судом не вмотивовано висновки, викладені в оскаржуваному рішенні та застосовано формальний підхід до розгляду справи, що призвело до прийняття необгрунтованого рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З постанови серії ЕАК №2207739 від 06 березня 2020 року вбачається, що 06.03.2020р., під час виконання службових обов`язків, поліцейським патрульної поліції, капралом поліції ОСОБА_3 було виявлено, що позивач (водій) близько 20 год. 04 хв. в м.Хмельницькому по вулиці Пушкіна в районі 6.15, керуючи транспортним засобом марки Sкоdа Fаbіа д.н.з. НОМЕР_1 , здійcнив проїзд на заборонений червоний cигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанці прийшов до висновку, що постанова серії ЕАК №2207739 від 06 березня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю. Зокрема, на переконання суду, поліцейський необґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, саме за проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, оскільки це наявними у справі доказами не підтверджено. Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2207739 від 06 березня 2020 року року, допустиши порушення матеріальних та процесуальних вимог закону. Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1 розділу 8 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п.8.7.3. (е) ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Пунктом 8.10 ПДР України передбачено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, настає не лише у випадку проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а й проїзд світлофора на якому ввімкнений заборонний сигнал.

В оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції дійшов висновку, що на відеозаписі з автомобільного відео реєстратора зафіксовано можливе порушення п.8.7.3. (е) ПДР України, однак воно може полягати у здійсненні руху, перетину горизонтальної розмітки 1.12 (стоп-лінія), наближення до світлофора, його проїзді, виїзді на пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора . Суд зауважив, що правопорушення в даному випадку може полягати у проїзді на заборонений сигнал світлофора, що відповідає диспозиції ч.2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, судом залишено поза увагою, що в пункті 6 оскаржуваної постанови зазначено: « 06.03.2020 о 20:04:21/Пушкіна 15, водій керуючи Т.З. проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР - Порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали заборона руху"

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 06.03.2020 року, інспекторами патрульної поліції проводилась фіксація адміністративного правопорушення, вчиненого водієм Sкоdа Fаbіа д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, до матеріалів справи відповідачем додано відеозапис з автомобільного відеореєстратора, переглянувши який, колегія суддів встановила, що водій Sкоdа Fаbіа д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку перед розміткою 1.12 (стоп-лінія) на заборонений червоний сигнал світлофора, при цьому, в подальшому здійснив рух на вказаний заборонений червоний сигнал світлофора. Після зупинки транспортного засобу, працівники поліції пояснили причину зупинки та продемонстрували водію відеозапис з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля.

В апеляційній скарзі відповідач зауважив, що фабула оскаржуваної постанови серії ЕАК №2207739 від 06 березня 2020 року містить кваліфікуючі ознаки відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, при цьому застосування слова «перехрестя» здійснено з метою конкретизації місця вчинення правопорушення.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, беручи до уваги досліджені докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги та не навів мотиви відхилення всіх доказів та аргументів наданих та наведених відповідачем, чим порушив вимоги статтей 74, 75, 76 та 77 КАС України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, як позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода апелянта щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про скасування постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.