Справа № 448/944/20
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

07.08.2020 року м.Мостиська
єдиний унікальний номер 448/944/20
провадження № 2-а/448/101/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

сторони:
позивач Військова частина НОМЕР_1 ;

відповідач - громадянин Республіки Судан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 );

суть позову - про примусове видворення іноземця за межі території України, а також його затримання з метою забезпечення примусового видворення,

учасники справи:
представник позивача Антонів В.В.,
відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),
перекладач Базиляк Л.В.,
в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідач був переданий 24.02.2020 року об 14:30 год., в рамках угоди про реадмісію осіб між Україною та Європейським співтовариством, оскільки незаконно, в обхід пункту пропуску, здійснив перетин державного кордону з України в РП, на напрямку 503-504 п/зн на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Шегині», територія Мостиського району, Львівської області, спільно з двома іншими іноземцями.

Стверджує, що 26.02.2020 року Мостиським районним судом ухвалено рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Вказує, що позивачем в межах своєї компетенції вживались заходи щодо встановлення особи відповідача, зокрема до Посольства Республіки Судан направлено матеріали для ідентифікації відповідача за №21/1601 від 28.02.2020р. та №21/3168 від 28.04.2020 року.

Зазначає, що в підтвердження громадянства відповідача Посольством Республіки Судан видано документ на його повернення до країни походження. В подальшому позивач звернувся до суду із позовом про видворення відповідача за межі території України, однак при розгляді вищевказаного позову відповідач написав заяву про отримання статусу біженця, на підставі якої судом ухвалено рішення про затримання відповідача до вирішення вищевказаної заяви компетентними органами.

Покликається на те, що 30.07.2020 року на адресу позивача надійшло повідомлення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення яким примусово видворити відповідача за межі території України, а також затримати такого з метою забезпечення примусового видворення, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений ст.289 КАС України.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 07.08.2020р., відкрито провадження по справі, призначено її розгляд вищевказаного дня на 12:10год.

В судовому засіданні:
- позивач - представник військової частини НОМЕР_1 , позов підтримав, з підстав вказаних в ньому.

- відповідач - позов визнав, згідний щодо його задоволення.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
- 24.02.2020 року об 14:30 год., в рамках угоди про реадмісію осіб між Україною та Європейським співтовариством, відповідач був переданий на територію України, оскільки незаконно, в обхід пункту пропуску, здійснив перетин державного кордону з України в РП, на напрямку 503-504 п/зн на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Шегині», територія Мостиського району, Львівської області, спільно з двома іншими іноземцями;

- 25.02.2020 року позивачем прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі території України з кінцевим терміном повернення до 26.02.2020року;

- 26.02.2020 року Мостиським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення;

- 26.02.2020 року Мостиським районним судом ухвалено рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні;

- 11.06.2020 року особу відповідача ідентифіковано як громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується документом на повернення до країни походження;

- 23.06.2020 року відповідач звернувся із заявою про отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту на території України;

- 24.06.2020 року Мостиським районним судом ухвалено рішення про затримання відповідача до вирішення питання про визнання його біженцем особою, яка потребує додаткового захисту на території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні;

- 30.07.2020 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

ІІІ. Джерела права застосовані судом
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно із ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У частині 2 ст.77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

IV. Висновок суду
Рішення про примусове повернення за межі України відповідачем не може бути виконано самостійно, оскільки у такого відсутні кошти та самостійна можливість покинути територію України.

У відповідача відсутні документи, які б надавали йому право законно перебувати на території України.

Суд зазначає, що представлені позивачем докази та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, останній міг у встановленому порядку іммігрувати в Європейську країну, не завдавши шкоди національним інтересам України.

Відповідач вибрав незаконний шлях перетнути державного кордону, і як наслідок порушив чинне законодавство України та завдав шкоди національним інтересам держави.

В ході розгляду справи щодо відповідача обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та унеможливлюють примусове видворення за межі території України, не встановлено.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач незаконно перетнув державний кордон України з Республікою Польща, беручи до уваги відсутність у відповідача коштів для закупівлі квитка в країну походження, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідача за межі території України, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме примусове видворення за межі України.
Слід зазначити те, що оскільки відповідач підлягає видворенню за межі території України, тому є всі правові підстави для затримання останнього з поміщенням такого до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення.
Таким чином, аналіз наведених норм з точки зору послідовності їх викладення, внутрішнього взаємозв`язку та наслідків застосування дає обґрунтовані правові підстави для задоволення даного позову.

V. Судові витрати
Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст.289 КАС України, за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем не понесені судові витрати, відсутні підстави для компенсування останніх за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.12, 241, 244, 246, 288, 289 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про примусове видворення іноземця за межі території України, а також його затримання з метою забезпечення примусового видворення, - задовольнити.
Примусово видворити громадянина Республіки Судану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - за межі території України.
Затримати громадянина Республіки Судану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його примусового видворення, з подальшим поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців з моменту затримання, починаючи з 07.08.2020 року.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач: громадянин Республіки Судан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: ПТТ Мостиського прикордонного загону; 81300, м.Мостиська, вул.Я.Мудрого, 113.

Повний текст судового рішення виготовлено в нарадчій кімнаті та проголошено учасникам справи 07.08.2020 року.