Справа № 200/5339/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 р. Справа№200/5339/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу в розмірі 50800 грн., а саме: адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 50800 грн., а саме: адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що за відповідачем обліковується податковий борг по адміністративним штрафам та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 50800 грн., які донараховано згідно податкового повідомлення - рішення від 19.08.2019 року № . До теперішнього часу вищевказана сума штрафу відповідачем не сплачена, в зв`язку з чим позивач просить у судовому порядку стягнути зазначену податкового боргу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року зобов`язано відповідача в строк до 06 серпня 2020 року надати суду відзив на позовну заяву або клопотання про продовження процесуального строку, встановленого судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Станом на 17 серпня 2020 року відповідачем відзив на позовну заяву або клопотання про продовження процесуального строку, встановленого судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином суду не надала.

Згідно ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в справі матеріалами.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 02.07.2018 року за № 0042152, включений до ЄДРПОУ за № НОМЕР_1, перебуває на обліку у Головному управління ДПС у Донецькій області.

Судом встановлено, що Головним управління ДПС у Донецькій області 26.07.2019 року проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт № 0197/05/99/19/40/ НОМЕР_1 (а.с. 45-48).

Перевіркою встановлені порушення:

- п. 1 Постанови КМУ № 957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» із змінами внесеними Постановою КМУ № 748 від 05.09.2018 року;

- ст. 11, ст. 15, ст. 15-3, ч. 10 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами і доповненнями);

- ст. 226, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України;

- постанови КМУ № 1251 від 27.12.2010 року «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів»;

- п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(із змінами і доповненнями).

Зазначений акт перевірки був направлений на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням 01.07.2019 року, однак, поштове відправлення було повернуто на адресу позивача 03.08.2019 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 49-51).

Крім того, позивачем були складені акт № 0197/05/99/19/40/1/ НОМЕР_1 про відмову від надання документів до перевірки від 24.06.2019 року та акт № 0197/05/99/19/40/1/ НОМЕР_1 про відмову від надання документів до перевірки від 27.06.2019 року (а.с. 58, 59).

27.06.2019 року позивачем був складений акт № 0197/05/99/19/40/ НОМЕР_1 про відмову від підписання та отримання акта перевірки (а.с. 54).

Позивачем на підставі акту перевірки № 0197/05/99/19/40/ НОМЕР_1 від 27.06.2019 року були прийняті податкові повідомлення - рішення:

№ від 19.08.2019 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального у сумі 50800 грн. (а.с. 39);

№ від 19.08.2019 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального у сумі 510 грн. (а.с. 41);

№ від 19.08.2019 року, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 1 грн. (а.с. 43).

Вищевказані рішення надіслані на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням 19.08.2019 року, однак, поштове відправлення повернуто на адресу позивача 24.09.2019 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується матеріалами справи (а.с. 37, 38).

Доказів оскарження вищезазначених податкових повідомлень - рішень в адміністративному або судовому порядку суду не надано.

Як вбачається з розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника податків за відповідачем обліковується податковий борг по адміністративним штрафам та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 50800 грн., які донараховано згідно податкового повідомлення - рішення від 19.08.2019 року № .

Згідно п. 14.1.157 ст. 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (абз. 3 п. 58.3 ст. 58 ПК України).

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 станом на час розгляду справи не припинив підприємницьку діяльність, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP (далі по тексту - Закон № 481) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Приписами частини 3 статті 11 Закону № 481 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що маркування тютюнових виробів, які реалізуються в Україні, здійснюється таким чином: на кожній одиниці тютюнової продукції (сигареті, цигарці тощо) вказується власна назва виробу.

На кожній пачці, коробці або сувенірній коробці вказується: найменування суб`єкта господарювання-виробника або тютюнової компанії; загальна та власна назви; наявність фільтруючого мундштука; кількість одиниць у пачці, коробці чи в сувенірній коробці; відомості щодо вмісту смоли та нікотину в диму однієї сигарети (щодо сигарет), які наносяться на зовнішню поверхню однієї меншої сторони упаковки тютюнових виробів і займають не менше 15 відсотків площі цієї сторони; медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті; позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України); штриховий код.

На упаковці (за виключенням прозорих обгорток), в якій вироби знаходяться в пачках або коробках, вказується: загальна та власна назви виробу; кількість одиниць продукції в упаковці; медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті; штриховий код.

На транспортній тарі вказується: загальна та власна назви виробу; найменування суб`єкта господарювання-виробника та його місцезнаходження; кількість одиниць продукції в упаковці; дата виготовлення; позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар).

Відповідно до ч. 10 ст. 18 Закону № 481 Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв установлено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (чинної на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови № 957 визначено, що Кабінет Міністрів України установлює розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону № 481 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Частиною 1 ст. 17 вищевказаного Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Приписами частини 2 статті 17 Закону № 481 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень; оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень; виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривен.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було:

- здійснено роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, за що відповідно до абз. 17 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до відповідача застосовані санкції у розмірі 10000 грн.;

- здійснено роздрібну торгівлю тютюновими виробами поштучно, за що відповідно до абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до відповідача застосовані санкції у розмірі 6800 грн.;

- здійснено реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку, за що відповідно до абз. 19 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до відповідача застосовані санкції у розмірі 17000 грн.;

- здійснено роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії, за що відповідно до абз. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до відповідача застосовані санкції у розмірі 17000 грн.

Відповідно до пп. 19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

За приписами пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв`язку з наявною узгодженою податковою заборгованістю та на підставі картки особового рахунку платника податків, 27 серпня 2019 року податковим органом прийнято податкову вимогу № 319299-46 про стягнення суми боргу в розмірі 6800 грн. Зазначена податкова вимога направлена на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням однак поштове відправлення повернуто на адресу позивача з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 13).

Доказів оскарження в судовому або адміністративному порядку вищевказаної вимоги суду не надано.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Приписами п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Приписами п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Статею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про задоволення позовної заяви Головного управління ДПС у Донецькій області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 50800 грн., а саме: адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 50800 грн., а саме: адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податковий борг, а саме адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обліку алкогольних напоїв та тютюнових виробів (код бюджетної класифікації 21081500) в розмірі 50800 (п`ятдесят тисяч вісімсот) гривень на рахунок UA0005054, Маріуп.УК/Лівобережний р-н/21081500, ОКПО: 37989721, КЕКД: 21081500.

Повний текст рішення складено та підписано 17 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська