Справа № 821/297/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 р.м. ХерсонСправа № 821/297/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, третя особа: Акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Новокаховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.10.2016 р. № , № .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сума прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014 відповідно до пункту 8 підрозділу 1 "Перехідні положення" ПК України, не вважається додатковим благом платника податку та не оподатковується ПДФО та військовим збором. Не зважаючи на приписи ПК України, ПАТ "Укрсоцбанк" передав інформацію про позивача до податкових органів з невірно визначеною сумою додаткового блага, яке підлягає оподаткуванню. Крім того, не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями від 27.10.2016 р. № , , подав скаргу до Головного управління ДФС у Херсонській області, рішення за результатами розгляду якої отримав з порушенням встановлених п.56.9 ст.56 ПК України строків, а тому скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків, а податкові повідомлення-рішення скасовані.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 р., яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 р., позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано податкові повідомлення-рішення від 27.10.2016 р. № , № .

Постановою Верховного Суду від 26.03.2020 р. касаційну скаргу Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області задоволено частково: постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 р. скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду 23.04.2020 р. та відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2020 р. її передано для розгляду судді Бездрабку О.І.

Ухвалою від 28.04.2020 р. прийнято справу до провадження, визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні), залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АТ "Альфа-банк".

01.06.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що податковим законодавством не виокремлено пільг платникам щодо несплати податку з доходів фізичних осіб в разі отримання додаткового блага. Інформацію про отримання позивачем додаткового блага контролюючим органом було отримано від банка листом, в якому було повідомлено, що прощення курсової різниці відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України у випадку із позивачем не було.

Ухвалами від 16.06.2020 р. замінено відповідача з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та м.Севастополі на правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), призначено судове засідання на 10.08.2020 р. на 13:00 год.

10.08.2020 р. від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Приписами ч.3 ст.194 КАС України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 19.09.2016 р. по 21.09.2016 р. контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 (ідн. номер НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р., за результатами якої складено акт № 425/13/ НОМЕР_1 від 28.09.2016, яким встановлено порушення:

1) частини д) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 179.1 статті 179, пункту 179.7 статті 179 ПК України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся в сумі 163665,03 грн., в тому числі по податкових (звітних) періодах: 2015 рік - 163665,03 грн.;

2) ст.163, пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період, що перевірявся в сумі 12648,19 грн., в тому числі по податкових (звітних) періодах: 2015 рік - 12648,19 грн.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки контролюючим органом 27.10.2016 р. винесено податкові повідомлення-рішення № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 204581,29 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 163665,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 40916,26 грн.; № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 15810,24 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 12648,19 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 3162,05 грн.

Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів в період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р., відповідно до яких фізична особа - платник податку ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував доходи, визначені частиною д) підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, а саме: дохід як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у 2015 р. - 609 грн.), а саме: на загальну суму 1304124,18 грн.

Вищевказаний дохід було нараховано ОСОБА_1 за умовами виконання договору про внесення змін від 07.07.2015 р. № 1 до договору кредиту від 27.10.2006 р. № 10-29/2619, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 .

Таким чином, сплачено 57660,41 доларів США (еквівалент у гривнях 1300177,71 грн.); анульовано (прощенно) 57660,41 доларів США (еквівалент у гривнях 1304619,09 грн. станом на день анулювання (прощення) за офіційним курсом НБУ).

На підставі чого, ОСОБА_1 самостійно визначено, задекларовано і сплачено розмір податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2015 рік, наступним чином:

- об`єкт оподаткування - 460911,62 грн. = 57664,41 доларів США анульовано (прощенно) х 7,99300 (курс НБУ на 01.01.2014 р.);

- податок з доходів фізичних осіб - 92182,20 грн. = 460911,62 грн. (об`єкт оподаткування) х 20 % (ставка податку);

- військовий збір = 6913,66 грн. (об`єкт оподаткування) х 1.5% (ставка збору).

Різниця суми податку і військового збору, від суми узгоджених і сплачених позивачем, була визначена відповідачем у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, незгода із якими стала підставою для звернення позивача до суду із позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно пп.163.1.1, 163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абз.2 п.164.1 ст.164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України є вичерпним.

Так, згідно пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" від 09.04.2015 р. № 321-VIII, положення якого набрали чинності 07.05.2015 р., підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

З матеріалів справи слідує, що 27.10.2006 р. між ОСОБА_1 та ПАТ "Укрсоцбанк" укладено кредитний договір № 10-29/2619, за умовами якого банк надав позивачу кредитні кошти в сумі 241500 доларів США із процентною ставкою 13 відсотків, визначивши дату погашення кредиту - 26.10.2021 р. (а.с.14 т.1).

07.07.2015 р. між ПАТ "Укрсоцбанк" та позивачем укладено договір про внесення змін № 1 до Договору кредиту № 10-29/2619 від 27.10.2006 р., згідно п.п.2, 3 якого станом на дату укладення цього договору про внесення змін заборгованості за договором кредиту складає: заборгованість за кредитом в сумі 92490,75 доларів США, заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам за користування Кредитом в сумі 18988,57 доларів США. Якщо позичальник починаючи з дати укладення цього договору про внесення змін до 31.12.2015 р. здійснить одноразовий платіж в сумі 500 доларів США на підставі заяви на сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в додатку № 1 до цього договору про внесення змін то позичальник набуває права на анулювання (прощення) заборгованості по кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу.

На виконання умов договору від 07.07.2015 р. № 1, ОСОБА_1 здійснено сплату заборгованості згідно умов опції 50-50, а ПАТ "Укрсоцбанк" здійснено анулювання (прощення) заборгованості по кредиту, в наступному порядку: заява від 07.07.2015 р. на суму 1000 доларів США, дата анулювання (прощення) 13.07.2015 р.; заява від 10.07.2015 р. на суму 10000 доларів США, дата анулювання (прощення) 16.07.2015 р.; заява від 27.08.2015 р. на суму 10000 доларів США, дата анулювання (прощення) 02.09.2015 р.; заява від 13.10.2015 р. на суму 6400 доларів США, дата анулювання (прощення) 20.10.2015 р.; заява від 15.10.2015 р. на суму 3600 доларів США, дата анулювання (прощення) 21.10.2015 р.; заява від 04.11.2015 р. на суму 5000 доларів США, дата анулювання (прощення) 10.11.2015 р.; заява від 10.11.2015 р. на суму 5000 доларів США, дата анулювання (прощення) 16.11.2015 р.; заява від 27.11.2015 р. на суму 5850 доларів США, дата анулювання (прощення) 27.11.2015 р.; заява від 01.12.2015 р. на суму 10814,41 доларів США, дата анулювання (прощення) 01.12.2015 р. (а.с.19-27 т.1).

Таким чином, сплачено 57660,41 доларів США (еквівалент у гривнях 1300177,71 грн.); анульовано (прощенно) 57660,41 доларів США (еквівалент у гривнях 1304619,09 грн. станом на день анулювання (прощення) за офіційним курсом НБУ).

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та листа ПАТ "Укрсоцбанк" від 26.07.2016 р. № 11.1-186/79-947, ОСОБА_1 отримав у 2015 році дохід у вигляді додаткового блага в сумі 1304124,18 грн. (ІІІ квартал 2015 року - 459066,49 грн., IV квартал 2015 року - 845666,69 грн.) внаслідок прощення банком його боргу по кредитному договору (а.с.94, 105 т.1).

За звітний 2015 рік позивачем подано 27.04.2016 р. податкову декларацію про майновий стан і доходи, в якій зазначив суму доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 460911,62 грн., задекларовано до сплати податку на доходи фізичних осіб - 92182,20 грн., військового збору - 6913,66 грн. (а.с.28 т.1).

Що стосується решти суми прощеної банком заборгованості у сумі 843212,56 грн., то позивач її не декларував, вказуючи на те, що вона є курсовою різницею, яка відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України не є додатковим благом, а тому не підлягає оподаткуванню.

Однак суд вважає такі доводи позивача помилковими, оскільки пункт 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України стосується регулювання правовідносин, які складаються щодо прощення (анулювання) кредитором суми боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, відносно якого відбулась зміна валюти зобов`язання з іноземної у гривню, та прощення розміру різниці, відповідно розрахованої.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких доказів зміни умов кредитного договору від 27.10.2006 р. № 10-29/2619 щодо зміни валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та прощення розміру різниці, відповідно розрахованої.

На виконання ухвал від 28.04.2020 р., від 03.06.2020 р. АТ "Альфа-Банк" (правонаступник АТ "Укрсоцбанк") повідомило, що зміна валюти зобов`язання за договором кредиту від 27.10.2006 р. № 10-29/2691 не відбувалася, а ОСОБА_1 здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу: 13.07.2015 р. - 1000 доларів США, 16.07.2015 р. - 10000 доларів США, 02.09.2015 р. - 10000 доларів США, 20.10.2015 р. - 6400 доларів США, 21.10.2015 р. - 3600 доларів США, 10.11.2015 р. - 5000 доларів США, 16.11.2015 р. - 5000 доларів США, 01.12.2015 р. - 16664,41 доларів США (а.с.8 т.2).

Про те, що банком не здійснювалося прощення курсової різниці відповідно до пункту 8 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, а позивачу анульовано (прощено) основну суму кредитної заборгованості також зазначалося у листі ПАТ "Укрсоцбанк" від 26.07.2016 р. № 11.1-186/79-947 (а.с.94 т.1).

За таких обставин пункт 8 підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України не може бути застосовано до спірних правовідносин.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, то сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з урахуванням норм пп."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України та оподатковується податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Отже, спірні податкові повідомлення-рішення від 27.10.2016 р. № , № ґрунтуються на вимогах закону, а відтак є правомірними.

Що стосується тверджень позивача про порушення контролюючим органом строку направлення рішення за результатами розгляду скарги, суд зазначає наступне.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно п.56.3 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Відповідно до п.56.8 ст.56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 статті 56 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Відповідно до пункту 5 розділу IX Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 р. № 916 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 р. за № 1617/28062 (далі - Порядок № 916), рішення за результатами розгляду скарги платника податків приймає керівник контролюючого орган) (його заступник або уповноважена особа). Оригінал рішення після зазначення реєстраційного номера вихідної кореспонденції надсилається (надається) платнику податків. Рішення вважається надісланим (наданим) фізичній особі - платнику податків, якщо його вручено особисто фізичній особі або її законному представнику під розписку чи надіслано листом з повідомленням про вручення на адресу, зазначену у скарзі як адреса, на яку необхідно надіслати рішення за результатами розгляду скарги, а у разі незазначення такої адреси в скарзі - на податкову адресу платника податків.

Згідно п.6 розділу ІХ Порядку № 916 у разі якщо пошта не може вручити платнику податків рішення за результатами розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмов) прийняти рішення за результатами розі ляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків або з інших причин, рішення за результатами розгляду скарги вважається врученим платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що платник податків має право оскаржити рішення контролюючого органу до контролюючого органу вищого рівня, який зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. При цьому, зміст цих норм свідчить про те, що присічні строки стосуються саме дати направлення (а не вручення) платнику податків рішення за результатами розгляду його скарги.

З матеріалів справи слідує, що представником позивача 09.11.2016 р. було подано скаргу до Головного управління ДФС у Херсонській області щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.2016 р. № , № , яка отримана контролюючим органом 14.11.2016 р. (а.с.54-55 т.1).

За результатами розгляду скарги, Головне управління ДФС у Херсонській області 01.12.2016 р. прийняло рішення № 579/ФОП/21-22-10-01-06, яким податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.59-63 т.1).

Дане рішення 01.12.2016 р. направлено за адресою, яка вказана представником позивача у скарзі: АДРЕСА_1 , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із зазначенням "представник Логвіненка В.Б." (а.с.119 т.1). Згідно витягу з офіційного сайту Укрпошти 07.12.2016 р. зазначено операцію "повернення за зворотною адресою: за закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с.120, 121 т.1).

Тобто, Головним управлінням ДФС у Херсонській області розглянуто скаргу та направлено позивачу рішення у межах 20-денного строку, встановлено п.56.8 ст.56 ПК України: отримано скаргу - 14.11.2016 р., направлено рішення - 01.12.2016 р.

Вищевикладене спростовує доводи позивача про порушення контролюючим органом строку розгляду скарги.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та достатніми доказами довів правомірність податкових повідомлень-рішень від 27.10.2016 р. № , № , а тому позовні вимог ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73003, м.Херсон, просп.Ушакова, буд.75, ), третя особа: Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100, ) про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.10.2016 р. № , № .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 111030200