Справа № 540/1245/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1245/20
11 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Новіковій Т.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_5,

представника відповідача - Шилова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 06.05.2020 № ХС12997/1148/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу у сумі 47230,00 грн.

Ухвалою від 22.05.2020 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав, недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою від 05.06.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 04.08.2020 о 14:00 год.

У судовому засіданні 10.08.2020 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.03.2020 під час проведення інспекційного відвідування магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , державними інспекторами встановлений факт допуску позивачем до роботи працівника ОСОБА_3 без оформлення з нею трудових відносин. Позивач не погоджується із такими висновками відповідача, оскільки ОСОБА_3 є працівником ФОП ОСОБА_2 . У свою чергу, ФОП ОСОБА_2 , використовуючи працю ОСОБА_3 , надає позивачу послуги на виконання умов договору комерційного представництва від 01.01.2020. Для виконання умов даного договору ФОП ОСОБА_2 уклала трудовий договір із ОСОБА_3 , яка і здійснювала продаж товару в магазині. Також позивач відмічає, що проведення інспекційного відвідування призначено позапланово на підставі заяви фізичної особи, яка не працювала у позивача, а тому її трудові права ФОП ОСОБА_1 не порушував. Стверджує про відсутність законодавчо встановлених підстав для проведення інспекційного відвідування, оскільки відповідач на виконання вимог статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не отримав погодження центрального органу виконавчої влади - Мінсоцполітики України про проведення позапланого заходу контролю відносно ФОП ОСОБА_1 . Вказані обставини, на думку позивача, є підставою для скасування спірної постанови, як незаконної. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що у зв`язку із отриманням інформації про порушення ФОП ОСОБА_1 та іншими приватними підприємцями законодавства про працю щодо використання праці без оформлення трудових відносин, відповідно до п.п. 3 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823, начальник Головного управління Держпраці у Херсонській області прийняв наказ № 234 про проведення інспекційного відвідування ФОП, у тому числі ФОП ОСОБА_1 . Інспекційне відвідування проводилося у присутності ФОП ОСОБА_1 . Під час інспекційного відвідування встановлено допуск до роботи працівника ОСОБА_3 без укладення трудового договору. Так, ОСОБА_3 здійснила продаж пива та провела розрахунок, тобто здійснила реалізацію підакцизного товару, дозволу на реалізацію якого у ФОП ОСОБА_2 немає. Дані обставини підтверджуються актом інспекційного відвідування, доданими до нього документами та відео доказами. Відповідач заперечує право ОСОБА_3 надавати ФОП ОСОБА_1 послуги з продажу товару на підставі того, що між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , укладений договір комерційного представництва, оскільки даний договір не врегульовує відносин щодо надання таких послуг. Також відповідач заперечує необхідність отримання від Мінсоцполітики України погодження на про проведення позапланого заходу контролю відносно ФОП ОСОБА_1 . Із наведених підстав вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований фізичною особою-підприємцем 22.01.2004 та здійснює таку діяльність, зокрема: (01.11) вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, (01.13) вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, (10.91) виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, (47.11) роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, (47.19) інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, (47.25) роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах, (47.26) роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах, (68.20) надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна - основний вид, (38.11) збирання безпечних відходів, ( 39.00) інша діяльність щодо поводження з відходами.

13.03.2020 начальник ГУ Держпраці у Херсонській області виніс наказ № 234 яким відповідно до якого пп. 3 п. 5 Порядку здійснення державного контролю з додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту, на підставі звернення громадянки ОСОБА_4 від 11.03.2020 № К-143/11-06 про порушення законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, призначене проведення інспекційного відвідування, зокрема, ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса провадження (здійснення) діяльності: АДРЕСА_2 , магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

16.03.2020 інспекторами праці Карнаух Т.Ю. та Венгер О.В. на підставі направлення від 13.03.2020 № 458 проведене інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , під час здійснення якого встановлено, що в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на момент відвідування за прилавком була продавець ОСОБА_3 , яка відпустила товар - пиво та зробила розрахунок.

За результатами перевірки складений акт від 16.03.2020 № ХС 12997/1148/АВ, яким зафіксовані порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: допущення ФОП ОСОБА_1 до роботи громадянки ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом та без повідомлення до ДФС про прийняття працівника на роботу. Акт від 16.03.2020 містить підпис ФОП ОСОБА_1 : "з актом не згоден".

24.03.2020 відповідач виніс припис про усунення виявлених порушень № ХС 12997/1148/АВ/П, яким зобов`язав ФОП ОСОБА_1 усунути виявлені інспекційним відвідуванням порушення, а саме - ч. 3 ст. 24 КЗпП України у строк до 06.04.2020.

26.03.2020 позивач надіслав відповідачу письмові пояснення № 1, в яких ФОП ОСОБА_1 зазначає, що не допустив порушень на момент проведення перевірки, оскільки продавець є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 та здійснювала реалізацію товару, який належав ФОП ОСОБА_1 на виконання умов договору Комерційного представництва від 01.01.2020.

24.03.2020 відповідач направив позивачу повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 23.03.2020 № 01-06/1/737.

06.05.2020 за результатами розгляду справи, на підставі акту інспекційного відвідування від 16.03.2020 № ХС12997/1148/АВ начальник Головного управління Держпраці у Херсонській області на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП прийняв постанову №ХС12997/1148/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України № 413 у розмірі 47230,00 грн. Постанова направлена позивачу супровідним листом від 06.05.2020 №01-09/1/1056.

Не погоджуючись із законністю притягнення до відповідальності у вигляді штрафу за порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку обгрунтованості доводів позивача про незаконність спірної постанови, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно із п.п. 6 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 Положення № 96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється з урахуванням вимог статей 259-265 Глави XVIII Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Так, статтею 259 КЗпП України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 265 КЗпП України).

Отже, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю всіма суб`єктами господарювання, незалежно від форми власності, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю через свої територіальні органи, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV, Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України 08.09.2004 № 1986-IV, частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, Кабінет Міністрів України постановою від 21.08.2019 № 823 затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823).

Пунктом 1 Порядку № 823 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог частин четвертої і п`ятої статті 2 Закону (абз.2 п. 1 Порядку № 823).

За змістом п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Таким чином, із аналізу наведених вище правових норм слідує, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, у тому числі фізичними особами - підприємцями, а також накладення штрафів, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, тобто у порядку передбаченому Порядком № 823.

У свою чергу, абз. 2 п. 1 даного Порядку передбачено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Правові та організаційні засади, основні принципи та порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V). Відповідно до частини 4 статті 2 Закону № 877 заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (ч. 5 ст. 2 Закону № 877-V).

Отже, аналіз положень Порядку № 823 та Закону № 877-V дає підстави для висновку, що на правовідносини щодо здійснення заходів контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин не розповсюджується дія частин 4 та 5 статті 2 Закону № 877-V.

Позивач стверджує про відсутність законодавчо встановлених підстав для проведення інспекційного відвідування, оскільки відповідач на виконання вимог статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не отримав погодження центрального органу виконавчої влади - Мінсоцполітики України про проведення позапланого заходу контролю відносно ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 Порядку № 823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДПС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єр-міністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Отже, однією із підстав для проведення інспекційних відвідувань є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством.

Суд встановив, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 16.03.2020 проведене на виконання наказу відповідача від 13.03.2020 № 234. Підставою для прийняття рішення про проведення даного виду заходу контролю було звернення фізичної особи - громадянки ОСОБА_4 від 11.03.2020.

У судовому засіданні суд дослідив оригінал звернення громадянки ОСОБА_4 від 11.03.2020 та встановив, що дане звернення оформлене відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян", тобто не є анонімним, та містить інформацію про наявність порушень законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин між фізичними особами - підприємцями, що здійснюють діяльність у смт. Велика Лепетиха та громадянами.

Таким чином, суд вважає, що підставою для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 є рішення керівника органу контролю - наказ від 13.03.2020 № 234, прийняте за результатами аналізу інформації, зазначеної у зверненні ОСОБА_4 .

Водночас, суд відмічає, що за правилами абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V підставою для здійснення позапланових заходів звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Тобто, отримання від центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, погодження для проведення позапланових заходів контролю є обов`язковим у разі звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю.

Проте, як зазначено вище, вимоги абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V не застосовуються у випадках, коли захід контролю здійснюється з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

У даному випадку, підставою для проведення інспекційного відвідування позивача був п.п.3 п. 5 Порядку № 823.

Відтак, суд не погоджується із доводами позивача про відсутність у відповідача законних підстав для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , оскільки захід контролю здійснений відповідачем відповідно до вимог Порядку № 823.

Відповідно до п. 16, 17 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження (п. 18 Порядку № 823).

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування. Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду ((п. 20, 21 Порядку № 823)

Пунктом 24 Порядку № 823 встановлено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Позивач також стверджує, що реалізацю товару в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на момент інспекційного відвідування здіснювала продавець ОСОБА_3 , яка є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 та вчиняла такі дії на підставі договору комерційного представництва від 01.01.2020 №1, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , а тому відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 24 КЗпП України - допущення ФОП ОСОБА_1 до роботи громадянки ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом. При цьому, позивач зазначає, що відносини, які виникають із договору комерційного представництва врегульовані статтею 295 Господарського кодексу України, а не нормами статті 237 Цивільного кодексу України, як вважає відповідач.

На підтвердження власних доводів щодо відсутності порушення вимог чинного законодавства про працю з підстав, зазначених у поясненні від 26.03.2020, позивач надав суду такі докази.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичних осіб-підприємців від 24.02.2006 № Серії В01 № 068630, ОСОБА_2 зареєстрована фізичною особою-підприємцем за № 0000526, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .

Згідно з повідомленням про прийняття працівника на роботу від 10.07.2019 (по формі визначеній постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413), ФОП ОСОБА_2 надіслала до податкових органів повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_3 , на підставі наказу або розпорядження про прийняття на роботу від 10.07.2019 № 1 з початком виконання посадових обов`язків з 11.07.2019.

Так, відповідно до запису № 7 трудової книжки ОСОБА_3 НОМЕР_2 , остання працює у ФОП ОСОБА_2 з 11.07.2019 (наказ від 10.07.2019 № 1).

Вказане також підтверджується наданими позивачем копіями податкової звітності, поданими по працівнику ОСОБА_3 за формами № Д4 - Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень, березень 2020, № 1ДФ.

Також позивач надав копію договору комерційного представництва від 01.01.2020 №1, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (Клієнт) та ФОП ОСОБА_2 (Агент), предметом якого є:

"1.1. За умовами даного Договору Клієнт падає Агенту право представляти інтереси Клієнта на території магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , а Агент зобов`язується за винагороду надавати Клієнту послуги від імені Клієнта, в його інтересах, і за рахунок Клієнта в укладенні угод купівлі-продажу, сприяти їх укладенню та виконанню, бути йог о представником у відносинах із третіми особами та вчиняти інші дії за його дорученням.

1.2. За даним Договором Агент приймає на себе зобов`язання по укладенню договорів купівлі-продажу Товару Клієнта від імені та за рахунок Клієнта. Агент отримує та аналізує комерційні пропозиції, здійснює перевірку кількості та якості Товару перед його продажем, контролює оформлення супровідної документації на Товар, консультує Клієнта щодо порядку та ризиків ведення господарської діяльності з покупцями Товару.

1.3. Агент укладає всі договора з контрагентами самостійно від імені Клієнта та за його рахунок. ".

Також позивач надав копії актів виконаних робіт - послуг комерційного представництва від 31.01.2020 № 1 на суму 86,00 грн, від 29.02.2020 № 2 на суму 112,69 грн, від 31.03.2020 № 2 на суму 96,28 грн.

Надаючи оцінку наведеним вище доводам сторін, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 295 Господарського кодексу України (далі - ГК України) комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє.

Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво. Не є комерційними агентами підприємці, що діють хоча і в чужих інтересах, але від власного імені.

Комерційний агент не може укладати угоди від імені того, кого він представляє, стосовно себе особисто.

Законом можуть бути встановлені обмеження або заборона здійснення комерційного посередництва в окремих галузях господарювання.

За змістом ст. 296 ГК України агентські відносини виникають у разі: надання суб`єктом господарювання на підставі договору повноважень комерційному агентові на вчинення відповідних дій; схвалення суб`єктом господарювання, якого представляє комерційний агент, угоди, укладеної в інтересах цього суб`єкта агентом без повноваження на її укладення або з перевищенням наданого йому повноваження.

За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок (ч. 1 ст. 297 ГК).

Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами (ч. 2 ст. 297 ГК).

У свою чергу ст. 243 Цивільного кодексу України визначено, що комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності. Комерційне представництво одночасно кількох сторін правочину допускається за згодою цих сторін та в інших випадках, встановлених законом. Повноваження комерційного представника можуть бути підтверджені письмовим договором між ним та особою, яку він представляє, або довіреністю. Особливості комерційного представництва в окремих сферах підприємницької діяльності встановлюються законом.

Отже, поняття комерційного посередництва (ст. 295 ГК) та комерційного представництва (ст. 243 ЦК), зважаючи на їх правову природу є відмінними.

Ознаками комерційного посередництва є те, що: це підприємницька діяльність, предметом якої є надання посередницьких послуг; особливий суб`єктний склад - послуги мають право надавати лише суб`єкти господарювання; особлива сфера застосування - господарська діяльність; посередництво здійснюється від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого представляють.

Таким чином, комерційне посередництве є підприємницькою діяльністю із надання посередницьких послуг у сфері господарювання, та відрізняється чітко встановленим суб`єктним складом і характером дій, що можуть вчинятися на користь суб`єкта, якого представляють.

З огляду на вимоги ст.ст. 295-297 ГК України суб`єкт господарювання, який уклав договір комерційного представництва, надає послуги від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, який він представляє. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, тощо. Враховуючи викладене, відносини сторін мають ґрунтуватися на умовах укладеної угоди та згідно з правовими нормами.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми ГК та ЦК України, суд дійшов висновку, що договір комерційного представництва від 01.01.2020 №1, який укладений між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 не врегульовує та на має жодного відношення до правовідносин, які виникли між позивачем та продавцем ОСОБА_3 (продаж підакцизного товару), яка є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 , а тому суд погоджується із твердженнями відповідача про відсутність у позивача правових підстав на використання праці продавця ОСОБА_3 .

Відтак, суд вважає, що ФОП ОСОБА_1 порушив ч. 3 ст. 24 КЗпП України - допустивши до роботи продавця ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні докази, які б спростовували твердження позивача, а відтак довів правомірність своїх дій щодо прийняття постанови від 06.05.2020 про накладення штрафу.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач, приймаючи спірну постанову, діяв обґрунтовано, на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову повністю.

За правилами ст. 139 КАС України, судовий збір не підлягає відшкодуванню позивачу у випадках відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Держпраці у Херсонській області (73026, м. Херсон, вул. Тираспільська, 1, ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10 серпня 2020 р.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 112040100