Справа № 380/6158/20
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6158/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

за участю представникам позивача Кулинич М.-М.А.,

представника відповідача Семено М.В.,

представника третьої особи Чорної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" до Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мале підприємство «Вікфіл» про визнання незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" до приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Варави Романа Сергійовича, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича про відкриття виконавчого провадження №62701479 від 31.07.2020;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича про арешт коштів боржника, накладеного в рамках виконавчого провадження №62701479 від 31.07.2020;

- стягнути з Приватного виконавця Виконавчого округу міста Варави Романа Сергійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» судові витрати.

Ухвалою від 04.08.2020 суд відкрив провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.07.2020 приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62701479 від 31.07.2020 та цього ж дня накладено арешт коштів боржника. Вказує, що вищевказані постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника є незаконними. Згідно даних з ЄДРЮО ФОП та ГФ місцезнаходження ТОВ «НВП «Гетьман» - вул. Волинська, 10А, м. Львів, 79024. Зазначає, що при відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та прийнято виконавчий документ до виконання не за місцем реєстрації та місцезнаходження позивача, чим порушено його права у виконавчому провадженні.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Стверджує, що оскаржувані постанови прийняті ним з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». У заяві про відкриття провадження від 31.07.2020 стягувач повідомив рахунки боржника, відкриті у столичних банках, та зазначив низку об`єктів рухомого майна, належного боржнику, які знаходяться в м. Києві, а саме: безготівкові кошти боржника на рахунку в АТ «Таскомбанк» та АБ «Укргазбанк», транспортні засоби позивача, які на момент подачі заяви перебували на території м. Києва, фірмовий магазин «Гетьман» у м. Києві. Зазначає, що підстави для повернення МП «Вікфіл» виконавчого документа без виконання у нього були відсутні.

Ухвалою без виходу до нарадчої кімнати від 11.08.2020 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача МП «Вікфіл».

В судовому засіданні по розгляду справи представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив визнати протиправними та скасувати оскаржувані постанови.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи проти позову заперечив з підстав, аналогічних викладеним відповідачем у відзиві та поясненнях наданих представником у судовому засідання.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

31 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. було опротестовано вексель серії АА АА2737694, виданий малому підприємству «Вікфіл», про неоплату в сумі 14 322 328,93 грн проти платника - ТОВ «НВП «Гетьман», шляхом складання протесту векселя про неоплату, зареєстрованого в реєстрі за №401.

Того ж дня, 31.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. на підставі протесту векселя про неоплату було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №402, про стягнення з ТОВ «НВП «Гетьман» на користь МП «Вікфіл» плати в розмірі 14 322 328,93 грн.

На підставі вищевказаного виконавчого напису, 31 липня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем, (посвідчення №0072 від 26.06.2017), було видано постанову про відкриття виконавчого провадження та відкрито виконавче провадження №62701479.

Цього ж дня, 31.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем було винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №62701479 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у розмірі 15 755 130,82 грн.

З Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що виконавчим округом приватного виконавця Варави Романа Сергійовича є - місто Київ.

Згідно даних з Єдиного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження ТОВ «НВП «Гетьман»: вул. Волинська, 10А, м. Львів, 79024.

Отже, місцезнаходження боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Варава Р.С. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП №62701479 прийнято до виконання відповідачем не за місцезнаходження боржника юридичної особи.

Водночас, майно ТОВ «НВП «Гетьман» також знаходиться за адресою: вул. Волинська, 10А, м. Львів, 79024, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2020.

У постанові про арешт коштів боржника від 31.07.2020 зазначені рахунки у АТ «ТАСКОМБАНК», МФО339500, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симоненка Петлюри, 30, та в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404 визначено, що виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 22 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі Закон №1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 23 Закону №1403 у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частиною 2 статті 25 Закону №1403 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Як передбачено частиною 2 статті 24 Закону №1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач посилається на те, що при відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та прийнято виконавчий документ до виконання не за місцем її проживання.

Згідно наявної в матеріалах справи копії виконавчого напису № 402 від 31.07.2020 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В., місцезнаходження боржника зареєстроване за адресою: вул. Волинська, 10А, м. Львів, 79024.

Вказана адреса місцезнаходження боржника зазначена і в заяві Малого підприємства «Вікфіл»» про відкриття виконавчого провадження, згідно якої місце реєстрації ТОВ «НВП «Гетьман» - вул. Волинська, 10А, м. Львів, 79024.

Тобто, на момент відкриття виконавчого провадження № 62701479 боржник був зареєстрований у м. Львові, що не відноситься до виконавчого округу відповідача.

При вирішенні спору суд враховує вимоги ч.2 ст.77 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Щодо наявної у матеріалах справи заяви стягувача МП «Вікфіл» про примусове від 31.07.2020 та доданих до неї документів, суд звертає увагу на наступне.

В заяві про примусове виконання рішення (відкриття виконавчого провадження) третя особа МП «Вікфіл» зазначає про відкриті рахунки позивача у банківських установах Києва, а саме: рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК»; рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Акціонерному банку УКРГАЗБАНК».

В підтвердження наявності безготівкових коштів на рахунках боржника у вказаних банках заявником надано платіжні доручення №26 від 31.07.2020 та №27 від 31.07.2020, якими самим же стягувачем оформлено доручення обслуговуючому банку здійснити переказ позивачу грошові кошти в розмірі 500 грн на вищезгадані рахунки.

Згідно ч.1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україна» платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Як вбачається з матеріалів справи платіжні доручення не мають підпису платника та його печатки, як і підписів, печаток банку чи відмітки банку про здійснення переказу коштів.

Враховуючи наведене, надані стягувачем платіжні доручення, які не містять обов`язкових реквізитів розрахункових документів, жодним чином не підтверджують факту проведення банком відповідних платежів, як і наявності грошових коштів на вказаному рахунку.

Крім того, наявність самого рахунку в банку не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Відтак, наявність розрахункового рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, на переконання суду, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки документальне підтвердження того, що на відповідному рахунку обліковувались грошові кошти, належні боржнику, на час відкриття виконавчого провадження, в матеріалах справи відсутнє.

Отже, стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували, що боржник дійсно має власні грошові кошти (майно) на зазначеним стягувачем рахункам.

Щодо покликання відповідача на наявний у м. Києві транспортний засіб марки Mercedes-Benz GLE, д.н.з. НОМЕР_3 , належний на праві власності позивачу як на підставу обґрунтованості винесеної ним постанови варто зазначити. По-перше, до заяви стягувача МП «Вікфіл» про примусове від 31.07.2020 не долучено жодного документа, який би підтверджував належність такого транспортного засобу позивачу. По-друге, долучена до заяви фотографія не є належним та допустимим доказом, не містить прив`язки до місця розташування.

Доводи відповідача про знаходження фірмового магазину «Гетьман» у м. Києві не підтверджені належними та допустимими доказами. В матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення торгівлі безпосередньо позивачем у м. Києві, належності йому приміщення у м. Києві чи знаходження майна ТОВ «НВП «Гетьман», як і знаходження там будь-яких магазинів саме позивача. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Виходячи з вищенаведеного, третьою особою МП «Вікфіл» не було надано відповідачу документів чи копій документів, які підтверджують, що майно боржника знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Зазначення стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження відомостей, щодо ідентифікації боржника чи відомостей, які можуть сприяти примусовому виконанню рішення, в тому числі рахунків боржника в банківських установах, визначено ч. ст.26 Закону №1404. Разом з тим, зазначені відомості підлягають перевірці при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження.

Тому, в даному випадку відповідачем порушено вимоги ст.24 Закону №1404, оскільки приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документи за відсутності достовірних доказів місцезнаходженням майна боржника станом на день відкриття виконавчого провадження.

На момент вирішення питання щодо прийняття до виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса у приватного виконавця було відсутнє належне документальне підтвердження щодо наявності у боржника розрахункових рахунків у банках на території м. Києва, на яких обліковувалися грошові кошти. На дату відкриття виконавчого провадження приватний виконавець не мав відомостей про наявність майна боржника у виконавчому окрузі міста Києва.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано вимог ст.24 Закону № 1404 та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження в іншому виконавчому окрузі.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст.24 Закону № 1404 у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що виконавець не має права витребовувати у стягувача будь-яких додаткових документів, не передбачених ст.26 Закону № 1404. Однак, відповідач всупереч вищезазначеним нормам при відкритті виконавчого провадження не пересвідчився з достовірних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі, у зв`язку з чим суд приходить висновку про порушення відповідачем приписів ч.2 ст.24 Закону № 1404 та наявність підстав для задоволення вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №62701479 від 31.07.2020.

Прийнята відповідачем постанова про арешт коштів боржника від 31.07.2020 в рамках виконавчого провадження №62701479 є наслідком прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому також підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень вказаного Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 9,14,73-78,90,143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича про відкриття виконавчого провадження №62701479 від 31.07.2020.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича про арешт коштів боржника, накладеного в рамках виконавчого провадження №62701479 від 31.07.2020.

Стягнути з Приватного виконавця Виконавчого округу міста Варави Романа Сергійовича (посвідчення №0072 від 26.06.2017, місцезнаходження: вул. Хохлових Сім`ї, будинок 9-А, офіс 1, м. Київ, 04119) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гетьман» (вул. Волинська, 10А, м. Львів, 79024 ) судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки передбачені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.08.2020.

Суддя В.М.Сакалош