Справа № 953/612/20
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/612/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Кострової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Павленка Олександра Олексійовича, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Державної казначейської служби України про визнання протиправною та скасування постанови,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Павленка О.О., в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 31.12.2019року серія ЕАК №1923223, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.
Ухвалами суду було залучено до участі у справі, співвідповідачів Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції та третю особу Державної казначейської служби України

В обґрунтування позову, позивач зазначає, що з постановою він не згоден оскільки жодних адміністративних правопорушень він не вчиняв, зупинка автомобілю відбулась не на вимогу поліцейського.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представником Департаменту патрульної поліції надано відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що позивача було зупинено за порушення п.9.8 ПДР України оскільки він в темну пору доби рухався із ввімкненим дальнім світлом фар, що призвело до засліплення водія, кий рухався в зустрічному напрямку, також після зупинки працівниками поліції, позивач допустив ще одне порушення- не ввімкнув світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.б ПДР України, в наслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Також до відзиву доданий відеозапис.

Представник Державної казначейської служби України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Суд, вислухавши доводи позивача. вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з постанови серія ЕАК №1923223 від 31.12.2019року ОСОБА_1 , 31.12.2019року керував автомобілем KORANDO д.н. НОМЕР_1 в м. Харків по вул.. Плиткова,2 та при зупинці на вимогу поліцейських не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 б ПДР України, в наслідок чого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАп та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно з п.п.б п.9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку із порушенням ним вимог п.п.9.9 б ПДР України, а саме не ввімкнення при зупинці на вимогу поліцейського аварійної світлової сигналізації.

На підтвердження правомірності оскаржуваного рішення відповідач надав суду відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора, з якого не вбачається, що позивач при зупинці саме на вимогу поліцейських не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, оскільки відео розпочинається з того, що автомобіль позивача стоїться на заправці та біля нього знаходиться автомобіль поліцейських, аварійна світлова сигналізація на автомобілі позивача дійсно не увімкнена, однак відеозапис не містить доказів, що зупинка автомобіля ОСОБА_1 відбулась на вимогу поліцейських.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення по даній справі є сама оскаржувана постанова, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, відповідачами не доведено правомірність винесеної ним постанови відносно позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП та навність події адміністративного правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. г п.9.1 ПДР України, увімкнення аварійної сигналізації, відноситься до попереджувальних сигналів.

При чому п.9.2 цих Правил, встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п.п. б п. 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Вдповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права непередбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії позивача поліцейським були кваліфіковані невірно за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а справа- закриттю.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241,242 КАС України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Павленка Олександра Олексійовича ( м. Харків вул.. Шевченка бул. 315-А), Департаменту патрульної поліції ( м. Київ вул.. Ф. Ернеста б.3), Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул.. Шевченка б. 315-А), третя особа Державної казначейської служби України про визнання протиправною та скасування постанови- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 31.12.2019року серія ЕАК № 1923223 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

На підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 14.08.2020року.

Суддя Н.М. Бородіна