Справа № 420/1295/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/1295/20
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Стас Л.В.,

при секретарі судового засідання Болтушенко А.О.,

за участю представника апелянта Пуйда Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту ДВС Мінюсту України, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Департаменту ДВС Мінюсту України щодо закінчення виконавчого провадження №49868375;

- скасувати постанову Департаменту ДВС Мінюсту України від 03.06.2019 про закінчення виконавчого провадження №49868375;

- встановити датою остаточного розрахунку Держави щодо перерахунку та сплати пенсії, згідно з рішенням національного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011, відповідно до мирової угоди згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року - 27.12.2019;

- зобов`язати Департамент ДВС Мінюсту України поновити виконавче провадження №49868375;

зобов`язати Департамент ДВС Мінюсту України звернутись із вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту України Кабміну України щодо сплати боржником, Урядом України, ОСОБА_1 боргу держави в сумі 119 тисяч 371 гривня 59 копійок, який виник на підставі мирової угоди, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на здійснення платежів, пов`язаних з виконанням закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, яке затверджене постановою Кабміну України від 07.03.2007 року №408.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначє, що рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 №64511/12 мало бути виконано не пізніше 20.04.2016. Враховуючи, що остаточний розрахунок з позивачем відбувся 27.12.2019, то Держава повинна сплатити пеню за період спливу тримісячного строку визначеного для виконання рішення ЄСПЛ і до моменту остаточного розрахунку. З урахуванням зазначеного, дії відповідача щодо прийняття оскаржуваної постанови є протиправними, а тому наявні всі підстави для її скасування та поновлення виконавчого провадження.

На підставі заяви від 27.04.2020 позивачем збільшено розмір позовних вимог та визначена сума боргу в розмірі 119 371,59 грн, який підлягає виплаті Державою. Заява обґрунтовується висновками ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 11.03.2020 по цивільній справі №501/811/19.

Відповідач заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи, що позивач повинен довести, яким чином Мінюстом України порушено його права під час виконання рішення ЄСПЛ від 19.11.2015 №64511/12. Підстави для здійснення заходів примусового виконання по рішенню ЄСПЛ, в якому боржником є держава Україна, відсутні та не передбачені чинним законодавством. Згідно зазначеного рішення ЄСПЛ у справі «Ю.О. Щічка та інші 572 проти України» визначено на користь позивача виплату 1000 євро в перерахунку на національну валюту держави - відповідача та виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 у справі №2а/1570/8165/2011, зазначеної у п. 320 до рішення Суду. На вимогу державного виконавця 05.04.2019 на адресу відділу ДВС надійшов лист управління ПФУ, яким повідомлено про виконання зобов`язань в повному обсязі згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012. З урахуванням зазначеного посадовою особою відповідача вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів на виконання рішення ЄСПЛ та відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно винесено оскаржувану постанову.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту ДВС Мінюсту України щодо закінчення виконавчого провадження №49868375. Скасовано постанову Департаменту ДВС Мінюсту України від 03.06.2019 про закінчення виконавчого провадження №49868375. Зобов`язано Департамент ДВС Мінюсту України поновити виконавче провадження №49868375 та звернутись із вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту України щодо сплати боржником, Урядом України, ОСОБА_1 боргу держави, враховуючи дату остаточного розрахунку держави щодо перерахунку та сплати пенсії 27.12.2019 року, як наслідок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року по справі №2а/1570/8165/2011 відповідно до мирової угоди згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року та Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на здійснення платежів, пов`язаних з виконанням закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, яке затверджене постановою Кабміну України від 07.03.2007 року №408. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі. Зокрема, апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції внаслідок неврахування доводів відповідача.

Апелянт акцентує увагу на тому, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок з 13.08.2008 та виплату пенсії позивачу. ГУ ПФУ в Одеській області повідомило Департамент ДВС про проведення перерахунку пенсій та надало платіжне доручення від 06.09.2016 №6523, яке підтверджує погашення заборгованість по даному рішенню в розмірі 2 357,92 грн. Оскільки розрахунок суми виплат або сумніви щодо результатів такого перерахунку не входить до повноважень або обов`язків державного виконавця, вимоги позивача щодо визнання протиправними дій щодо закриття виконавчого провадження є безпідставними.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок з 13 серпня 2008 року та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчисленні 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні 29 років 8 місяців 23 дня (т.1 а.с.16-22).

Внаслідок тривалого невиконання зазначеного судового рішення позивач (у складі групи осіб) звернувся до ЄСПЛ.

19.11.2015 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі Юрій Олексійович Щічка проти України та 572 інші заяви (заява №64511/12 та 572 інші заяви) про схвалення умов односторонніх декларацій, якими Уряд України зобов`язався протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Європейським судом рішення, відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 євро відшкодування будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат. До списку заяв у рішенні приєднано і справу ОСОБА_1 за заявою №15099/14 зі скаргою на тривале невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 у справі № 2а/1570/8165/2011 (даний факт визнається відповідачем) (т.1 а.с.11-15).

Згідно службової записки від 04.01.2016 №704/12.0.1-48-16, в.о. Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини І.О. Коваль повідомив Ярмиша І.А., що 22.12.2015 з Європейського суду з прав людини надійшло повідомлення про ухвалення ним рішення у справі Щічка проти України та 572 інші заяви, а також, що протягом трьох місяців від зазначеної дати рішення має бути виконано (т.1 а.с.11).

20.01.2016 відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України розглянута службова записка в.о. Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 04.01.2016 №704/12.0.1-48-16 та відкрито виконавче провадження ВП №49868375 по виконанню рішення Європейського суду від 19.11.2015 року №64511/12 у справі Юрій Олексійович Щічка проти України та інші 572 заяви (т.1 а.с.190-191).

На виконання вищевказаного рішення Європейського суду з прав людини на користь стягувача ОСОБА_1 платіжним дорученням Мінюсту України від 17.03.2016 №1326 перераховані кошти у розмірі 28 575,47 грн (еквівалент 1000 євро) (т.1 а.с.197).

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до подання від 29.09.2011 року №14/1029 з урахуванням процентної надбавки у розмірі 35% грошового забезпечення за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік. За результатами перерахунку ОСОБА_1 донараховано 2 357,92 грн. (відповідь Пенсійного фонду України від 05.08.2016 року №25145/07-10) (т.1 а.с.210-211).

23.08.2016 за вих. №467/20.1/23 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренко С.В. звернувся з вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту України щодо необхідності сплати ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 2 357,92 грн, визначеної при виконанні постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 (т.1 а.с.213-214).

Платіжним дорученням Мінюсту України від 06.09.2016 №5623 сплачена заборгованість за рішенням національного суду в розмірі 2 357,92 грн (т.1 а.с.197).

13.09.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49868375 з посиланням на фактичне виконанням рішення суду (т.1 а.с.217-218).

Не погодившись із проведеним перерахунком пенсії та вважаючи, що виплачена сума заборгованості є значно меншою, ніж повинна бути, ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області.

За наслідками розгляду адміністративної справи №501/2172/15-а за позовом ОСОБА_1 постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні позову, скасовано. У справі ухвалено нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ФПУ в Одеській області у не перерахунку та не виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_4, а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року за №14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року з урахуванням перерахованих та виплачених сум пенсії. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Одеській області від 11.05.2018 про здійснення виплати на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №501/2172/15-а ОСОБА_1 нарахована доплата за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 80 676,00 грн по списку №1 та 06.05.2017 перерахована на його картковий рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України» (т.1 а.с. 40).

Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2020 по справі № 501/2172/15-а касаційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області задоволено частково. Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів закрито з посиланням на те, що оскарження дій ГУ ПФУ в Одеській області внаслідок неналежного виконання судового рішення у справі №2а/1570/8165/2011, повинно бути проведено у порядку ст.383 КАС України.

До прийняття Верховним Судом постанови від 24.07.2020, тобто під час дії постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №501/2172/15-а, якою визнано належною сумою виплати внаслідок перерахунку пенсії за судовим рішенням у справі №2а/1570/8165/2011 у розмірі 80 676,00 грн, ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з адміністративним позовом про визнання протиправними дій та скасування постанови про закриття виконавчого провадження №4986837.

27.04.2018 Іллічівський міський суд Одеської області по адміністративній справі №501/536/17 визнав протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренко С.В. щодо внесення відомостей до вимоги державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про встановлення розміру заборгованості перед ОСОБА_1 та скасував вимогу державного виконавця №467/23 від 23.08.2016 року про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду та постанову від 13.09.2016 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 49868375 (т.1 а.с.27-30).

Через бездіяльність Департаменту ДВС щодо виконання рішення суду у справі №501/536/17, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Іллічівського міського суду Одеської області.

Ухвалою від 05.11.2018 Іллічівський міський суд Одеської області по адміністративній справі №501/2675/18 задовольнив скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність виконавчої служби та визнав неправомірною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України щодо виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по адміністративній справі №501/536/17 (т.1 а.с.31-33).

На підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27.04.2018 по адміністративній справі №501/536/17, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренком С.В. прийнято постанову від 12.12.2018 про відновлення виконавчого провадження №49868375 (т.1 а.с.249).

20.03.2019 за вих. №467/20.1/23 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренко С.В. звернувся з вимогою до ГУ ПФУ в Одеській області щодо повідомлення у триденний строк відповідача про повне чи часткове виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 №2а/1570/8165/2011, з наданням підтверджуючих документів та зазначенням суми перерахунку. Крім того, даною вимогою зобов`язано надати копію подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС в Одеській області від 29.09.2011 №14/1029 та копію грошового атестату від 10.06.2010 №7, якими визначено суму перерахунку пенсії на користь ОСОБА_1 (т.2 а.с.7-8).

Пенсійний фонд України листом від 26.03.2019 року №4979/03 повідомив відповідача, що за інформацією ГУ ПФУ в Одеській області на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі №2а/1570/8165/2011 проведено перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік.

Доплата по перерахунку за період з 13.08.2008 року по 30.09.2010 рік в сумі 2357,92 грн. зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 05.09.2016, разом із пенсією за вересень 2016 року.

Крім того, надбавка за вислугу 21 рік у розмірі 35% включена у грошове забезпечення при обчисленні пенсії з 01.10.2010 року на підставі грошового атестата, виданого Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 10.06.2010 року №76 (т.2 а.с.9).

03.06.2019 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України Сіренко С.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49868375 у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення, згідно з постановою суду по адміністративній справі №2-а/157/8165/2011 від 17.12.2012 року в якій зазначено в якості підстави для закінчення виконавчого провадження, як і раніше, сплата суми заборгованості у розмірі 2 357,92 грн. з посиланням на лист ГУ ПФУ в Одеській області від 26.03.2019 року №4979/03 (т.2 а.с.19-21).

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області з приводу надання 26.03.2019 інформації про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 року у справі №2а/1570/8165/2011 шляхом здійснення перерахування пенсії у розмірі 2 357,92 грн, ОСОБА_1 звернувся з окремим адміністративним позовом до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 по справі №420/6213/19, яке набрало законну силу 24 січня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправним надання інформації та зобов`язання утриматись від певних дій задоволено частково. Визнано протиправним надання інформації до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України, яка міститься у листі ГУ ПФУ в Одеській області №4979/03 від 26.03.2019 року про те, що «на виконання постанови суду по справі від 17.12.2012 №2а/1570/8165/2011 та подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 року №14/1029 позивачу проведено відповідний перерахунок пенсії за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 та нарахована доплата за цей період в сумі 2357,92 грн. та покладені судом зобов`язання виконані у повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на ГУ ПФУ в Одеській області. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.1 а.с.54-62).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року в іншій адміністративній справі №501/2380/17 за позовом ОСОБА_1 визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у виплаті компенсації несвоєчасно одержаних сум пенсії. Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області суму компенсації витрати частини доходів станом на 01.02.2016 року у розмірі 72 277 гривень 46 копійок. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області вчинити певні дії щодо розрахунку та виплати суми компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 станом на наступний час, тобто станом на червень 2017 року, та виплатити грошові кошти у повному обсязі.

Головним управлінням Казначейської служби України в Одеській області 27.12.2019 перераховано кошти у сумі 72 277,46 грн. на підставі виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області від 09.10.2018 по справі №501/2380/17, що підтверджується листом ГУ ДКСУ в Одеській області №16-08-06/417 від 16.01.2020 року (т.1 а.с.53).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 березня 2020 року у справі №501/811/19, яка розглядалась в порядку цивільного судочинства, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергія Володимировича та бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України щодо не розгляду та ненадання відповіді на неодноразові заяви стягувача та невиконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року під час виконання судового рішення у виконавчому провадженні №49868375 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України щодо нерозгляду та ненадання відповіді на неодноразові заяви стягувана під час виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року у виконавчому провадженні № 49868375, а саме: -

- про прийняття постанови №49868375 про відновлення виконавчого провадження до виконання від 30.12.2018 року;

- про здійснення певних дій щодо виконання зобов`язань Держави згідно із Мировою угодою, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року;

- про надання інформації про хід виконавчого провадження №49868375 від 04.01.2019;

- про здійснення певних дій щодо виконання зобов`язань Держави згідно із Мировою угодою, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 14.02.2019 року.

Зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України, під час виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року у виконавчому провадженні №49868375 вжити необхідних заходів щодо сплати боржником, Урядом України, боргу Держави у сумі 119 тисяч 371 гривня 59 копійок, відповідно до зобов`язань Уряду України, які виникли на підставі мирової угоди, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року.

Зобов`язано Департамент ДВС Мінюсту України здійснити примусове виконання рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19.11.2015 року.

Дана ухвала не набрала законної сили, оскільки оскаржується в Одеському апеляційному суді.

Таким чином, вважаючи, що рішення Європейського суду з прав людини від 19.11.2015 року №64511/12 виконано не в повному обсязі, оскільки Державою не сплачено позивачу пеню за період спливу тримісячного строку визначеного для виконання рішення ЄСПЛ і до моменту остаточного розрахунку, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не враховано приписи Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Порядку №408 та Порядку №1989/5, які є спеціальними у спірних правовідносинах. Державним виконавцем не перевірено сплату позивачу пені за період спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку, а отже зроблено передчасний висновок щодо можливості закінчення провадження №49868375 та винесення оскаржуваної постанови. Вимогами Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та положеннями Порядку №408 передбачено, що виплата коштів за рішенням Європейського суду з прав людини в частині виконання рішень національного суду та сплати пені здійснюються за вимогами державного виконавця Державної виконавчої служби України, а виплата коштів на виконання рішення національного суду відбувається не за рахунок коштів відповідача за рішенням національного суду, а за рахунок коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України. Виконання рішення ЄСПЛ не може вважатися повним без вжиття Державою заходів індивідуального характеру виконання рішення національного суду. Остаточною датою розрахунку з позивачем є 27.12.2019. Оскільки ухвала Іллічівського міського суду Одеської Області від 11.03.2020 по справі №501/811/19, якою зобов`язано відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України вжити необхідних заходів щодо сплати Урядом України боргу держави в розмірі 119 371,59 грн., відповідно до зобов`язань, що виникли на підставі мирової угоди згідно рішенням ЄСПЛ від 19.11.2015 №64511/12, оскаржена 19.05.2020 до Одеського апеляційного суду, розмір пені має бути обрахований саме Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту України.

Судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням зазначеного судова колегія не надає оцінку оскаржуваним правовідносинам в частині відмови задоволення позовних вимог.

Оцінивши обставини справи, судова колегії вважає, що для правильного вирішення оскаржуваних правовідносин необхідно визначити наявність підстав щодо закінчення виконавчого провадження ВП №49868375, зокрема, в частині підтвердження виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011, встановлення дати виконання даного рішення суду, а також наявності підстав щодо стягнення пені з відповідача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України врегульовані Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Закон України № 3477-IV).

Статтями 2-3 Закону України № 3477-IV, визначено, що рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, виконання рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 5 Закону України № 3477-IV протягом десяти днів від дня одержання повідомлення про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва надсилає стислий виклад Рішення Стягувачеві, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, всім державним органам, посадовим особам та іншим суб`єктам, безпосередньо причетним до справи, за якою постановлено Рішення.

Статтею 7 зазначеного Закону України № 3477-IV установлено, що протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва:

а) надсилає Стягувачеві повідомлення з роз`ясненням його права подати до державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування, в якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунка для перерахування коштів;

б) надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва.

Державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті «б» цієї частини, відкриває виконавче провадження. Неподання Стягувачем заяви про виплату відшкодування не є перешкодою для виконання Рішення.

Постановою Кабміну України «Про заходи щодо реалізації Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 31 травня 2006 року № 784 установлено, що представництво України в Європейському суді з прав людини та звітування про хід виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах, в яких Україна є стороною, здійснюється в установленому порядку Міністерством юстиції через Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 8 Закону № 3477-IV виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні. У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення.

З матеріалів справи вбачається, що службова записка від 04.01.2016 №704/12.0.1-48-16 в.о. Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини І.О. Коваль містить інформацію, що саме з 22.12.2015 відраховується трьохмісячний строк на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі Щічка проти України та 572 інші заяви, оскільки даним рішенням визначеного, що строк на його виконання розпочинається з дати повідомлення про його ухвалення та цього дня від ЄСПЛ надійшло відповідне повідомлення.

З урахуванням зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у справі «Щічка проти України та 572 інші заяви» мало бути виконане у строк до 22 березня 2016 року.

Позивачем помилково ототожнено початок плину даного строку з фактом відкриття виконавчого провадження ВП №.01.2016.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 8 Закону України № 3477-IV підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Державна виконавча служба протягом трьох днів надсилає Органу представництва постанову про закінчення виконавчого провадження та підтвердження списання коштів.

Проте, відповідно до п. 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

До того ж, в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Олексійович Щічка проти України і 572 інших заяв», а також і в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що «Держава виплатить вищезазначені кошти і виконає рішення національних судів, які ще підлягають виконанню протягом трьох місяців з дати повідомлення про прийняття Судом рішення відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Також в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Олексійович Щічка проти України і 572 інших заяв» зазначено, що «у випадку несплати цих сум і невиконання рішень національних судів протягом зазначеного тримісячного строку Уряд зобов`язується сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти».

Враховуючи наведені норми діючого законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №№49868375 від 03.06.2019 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Олексійович Щічка проти України і 572 інших заяв» № 64511/12 від 19 листопада 2015 року відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що визначена рішенням ЄСПЛ № 64511/12 від 19 листопада 2015 року сума відшкодування у розмірі 1000 євро вчасно виплачена Мінюстом України 17.03.2016, що підтверджується платіжним дорученням №1326 (т.1 а.с.197).

Разом з тим, виконання рішення національного суду відбулося поза межами тримісячного строку, який закінчився 22.03.2016.

При цьому, відповідач пов`язує факт виконання рішення національного суду (постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011) з виплатою позивачу 06.09.2016 заборгованості в розмірі 2 357,92 грн (т.1 а.с.197).

В свою чергу, позивач факт виконання рішення національного суду пов`язує з виплатою ГУ ДКС в Одеській області 27.12.2019 коштів у сумі 72 277,46 грн.

Судова колегія зазначає, що незалежно від доводів сторін вбачається безумовний пропуск строку щодо виконання рішення національного суду, визначеного рішенням ЄСПЛ, а отже наявні підстави для нарахування пені на підставі частин 1 та 2 статті 8 Закону № 3477-IV, чого державним виконавцем до закриття виконавчого провадження зроблено не було.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно порушення строків виконання рішення Європейського суду з прав людини, наслідком чого є стягнення на користь позивача пені, у відповідності до вимог частини першої та другої статті 8 Закону №3477-IV.

Як наслідок, обґрунтованим є висновки суду першої інстанції щодо передчасності винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження та наявності підстав для її скасування, зобов`язання відповідача поновити виконавче провадження ВП №49868375.

Враховуючи встановлені судом підстави для сплати пені через порушення строку виконання рішення національного суду, належними діями посадової особи відповідача є звернення з відповідною вимогою для її стягнення, чого на момент розгляду даної справи не зроблено.

З урахуванням зазначеного, з метою захисту прав та законних інтересів позивача можливим є зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії, а тому вірними є відповідні висновки суду першої інстанції.

Разом з тим, зобов`язуючи відповідача звернутися із вимогою щодо сплати боргу держави із зазначенням дати остаточного розрахунку держави щодо перерахунку та сплати пенсії позивачу 27.12.2019, судом першої інстанції жодним чином не обґрунтовано підстави визначення даної дати, а також помилково зазначено про сплату саме боргу, а не пені.

Судова колегія зазначає про помилковість доводів позивача щодо визначення остаточною датою виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011 27.12.2019, оскільки цього числа позивачу ГУ ДКС України в Одеській області перераховало кошти в рамках виконавчого провадження щодо виконання рішення суду по справі №501/2380/17, яким вирішено питання виплати суми компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 , а не перерахунку та виплати його пенсії, що свідчить про помилкове ототожнення позивачем даних видів правовідносин.

Матеріалами справи підтверджується, що ГУ ПФУ в Одеській області нарахована доплата за період з 13.08.2008 по 30.09.2010 в сумі 80 676,00 грн по списку №1 та 06.05.2017 перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Дана виплата ГУ ПФУ в Одеській області здійснена самостійно (підтверджується доводами позивача, т.1 а.с.5) на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №501/21712/15-а.

При цьому, зазначене судове рішення фактично прийнято для забезпечення виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011, що підтверджується висновками постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2020 по справі № 501/2172/15-а, якою касаційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області задоволено частково. Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів закрито.

Верховним Судом зазначено, що вимоги про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Позивач може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого фактичного предмету спору (про перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 13 серпня 2008 року, відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29 вересня 2011 року за №14/1029) і між тими самим сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Судова колегія звертає увагу, що обставини скасування постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року по справі № 501/2172/15-а не спростовують факт виплати 06.05.2017 ГУ ПФУ в Одеській області ОСОБА_1 коштів у розмірі 80 676,00 грн, перерахованих за період з 13 серпня 2008, відповідно до подання управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 за №14/1029 з урахуванням процентної надбавки позивача за вислугу років.

З урахуванням вищенаведеного саме 06.05.2017 є фактичною датою виконання рішення національного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011, а також кінцевою датою, по яку має нараховуватися пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини по справі №64511/12 « ОСОБА_3 проти України та 572 інші заяви» від 19.11.2015.

Доводи апеляційної скарги, що рішення національного суду - постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі №2а/1570/8165/2011 в повному обсязі виконана 06.09.2016 року спростовуються вищезазначеними судовими рішеннями в адміністративних справах, які набрали законної сили.

Судова колегія звертає увагу, що відповідно до части 1,2 ст.8 Закону № 3477 та пунктів 2,3 Порядку №408 за вимогами державного виконавця ДВС України, державою здійснюється сплата пені, а не боргу.

Відповідно до п.2 Порядку №408 бюджетні кошти спрямовуються, зокрема, на сплату штрафів, пені, виконавчого збору відповідно до Законів України "Про виконавче провадження" та "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно з п.3 Порядку №408 підставою для здійснення платежів, пов`язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, є, зокрема, вимога державного виконавця у разі стягнення пені, неустойки та штрафу або додаткової сплати інших коштів, передбачених рішенням юрисдикційного органу.

Судова колегія враховує, що судом першої інстанції зобов`язано відповідача звернутися з вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту України.

Разом з тим, відповідно до відкритої інформації, розміщеної на офіційному сайті Мінюсту України https://minjust.gov.ua/m/buhgalterska-slujba, відсутній такий структурний підрозділ, як Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку. Забезпечення фінансування витрат на виконання платежів, пов`язаних із вжиттям заходів з виконання рішень Європейського суду з прав людини та закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, покладено на Бухгалтерську службу Мінюсту України.

Оскільки в ході апеляційного розгляду, з врахуванням скорочених строків розгляду справ даної категорії, запитувана інформація щодо перейменування або реорганзації Департаменту фінансовоо забезпечення від Мінюсту на запит апеляційного суду не надійшла, судова колегія вважає за можливе змінити орган (підрозділ Мінюсту України), до якого має звернутися Департамент ДВС із вимогою про нарахування та сплати пені на користь позивача. З метою виключення помилки, що завадить виконанню судового рішення, судова колегія вважає за можливе визначити його як уповноважний підрозділ Мінюсту.

Підсумовуючи наведене, судова колегія вважає за необхідне у відповідності до п.3, 4 ч.1 ст.317 КАС України змінити резолютивну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року, виклавши абз.4 в новій редакції, в якій визначити орган, до якого слід спрямувати вимогу Департаменту ДВС, як уповноважний підрозділ Мінюсту України, а також зазначити початкову - 22.03.2016 та кінцеву дату періоду 06.07.2017, за якій слід нарахувати пеню.

В іншій частині суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст.308,310,315,317,321,322,325,272 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року - змінити.

Абзац четвертий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року, в частині щодо зобов`язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутися з вимогою до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Мінюсту України, викласти у наступній редакції:

«Зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутись із вимогою до уповноваженого підрозділу Міністерства юстиції України щодо розрахунку та сплати ОСОБА_1 пені за період з 22 березня 2016 року по 06 травня 2017 року відповідно до рішення Європейського суду з прав людини №64511/12 від 19 листопада 2015 року та Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на здійснення платежів, пов`язаних з виконанням закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, який затверджено постановою Кабміну України від 07 березня 2007 року №408».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний тест рішення складений та підписаний колегією суддів 14 серпня 2020 року.

Суддя-доповідач: Н.В.Вербицька

Судді: О.В.Джабурія

Л.В. Стас