Справа № 809/12/16
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 809/12/16 пров. № А/857/5319/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Цинайко Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 809/12/16 (рішення ухвалено в м. Івано-Франківсську, головуючий суддя Шумей М.В., рішення складено в повному обсязі 23.03.2020) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Івано-Франківської області, Робочої групи Львівського регіонального центру про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.01.2016 звернувся в суд із адміністративним позовом до Прокуратури Івано-Франківської області, Робочої групи Львівського регіонального центру, в якому просив:

- визнати протиправними дії Робочої групи Львівського регіонального центру щодо не включення до рейтингового списку кандидатів на зайняття посад прокурорів Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області (протокол засідання Робочої групи Львівського регіонального центру від 08.12.2015) та зобов`язати Робочу групу Львівського регіонального центру включити позивача у зазначений рейтинговий список;

- скасувати як незаконні накази прокуратури Івано-Франківської області від 14.12.2015 № 1264к про звільнення позивача з посади прокурора Долинської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області та наказ прокуратури Івано-Франківської області від 21.12.2015 № 1453к Про внесення змін до наказу від 14.12.2015 № 1264к;

- зобов`язати відповідача поновити позивача на посаді;

- зобов`язати прокуратуру Івано-Франківської області перевести позивача на посаду прокурора Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу

- стягнути з прокуратури Івано-Франківської області та Робочої групи Львівського регіонального центру завдану позивачу моральну шкоду в сумі 100000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що в липні 2015 року подав заяву для участі в конкурсі на зайняття посади керівника, першого заступника та заступників Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та успішно пройшов тестування на знання законодавства (професійний тест) та тестування загальних здібностей, за результатами набрав 140,33 балів, яких було недостатньо для зайняття адміністративної посади. Разом з тим, позивачем було подано заяву про проходження конкурсу та тестування на зайняття посади прокурора Калуської прокуратури. В подальшому, на вимогу працівника кадрового підрозділу прокуратури області він відкликав подану заяву. На момент формування конкурсних списків у грудні 2015 року робочою групою Львівського регіонального центру позивача не включено в рейтинговий список кандидатів на зайняття посади прокурора Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області (протокол засідання Робочої групи Львівського регіонального центру від 08.12.2015). Вважає такі дії Робочої групи Львівського регіонального центру протиправними, а наказ прокурора Івано-Франківської області №1264к від 14.12.2015 незаконним.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Робочої групи Львівського регіонального центру щодо не включення ОСОБА_1 в рейтинговий список кандидатів на зайняття посад прокурорів Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області (протокол засідання Робочої групи Львівського регіонального центру від 08.12.2015) та зобов`язано Робочу групу Львівського регіонального центру включити ОСОБА_1 у зазначений рейтинговий список. Скасовано наказ прокурора Івано-Франківської області від 14.12.2015 №1264к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Долинської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області та наказ виконувача обов`язків прокурора Івано-Франківської області від 21.12.2015 №1453к Про внесення змін до наказу від 14.12.2015 №1264к. Зобов`язано прокуратуру Івано-Франківської області поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області. Стягнуто з прокуратури Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.12.2015 по 26.04.2016. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 апеляційну скаргу прокуратури Івано-Франківської області задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30.10.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 у справі №809/12/16 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Івано-Франківської області, Робочої групи Львівського регіонального центру про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

За результатами нового розгляду рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають усім обставинам справи, що на думку скаржника призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що оскаржене рішення суду побудоване лише на доводах відповідача і при цьому не враховані жодні його аргументи. Основними доводами апеляційної скарги є те, що ним було пройдено 3 етапи конкурсного відбору на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників, проте не рекомендовано на адміністративну посаду в місцевій прокуратурі. Оскільки положеннями Порядку проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 № 98 визначено можливість зарахування набраних за наслідками конкурсу на зайняття адміністративних посад місцевих прокуратур до рейтингового списку на посаду прокурора місцевої прокуратури, відповідачем порушено його права, оскільки позивача не включено до вказаного списку. Вказаним обставинам суд першої інстанції не надав належної оцінки з порушенням норм права.

Відповідач - Прокуратура Івано-Франківської області подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а ухвалене судом рішення ґрунтується на підставі повно в всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених поданими сторонами доказами та дослідженими під час судового розгляду справи, з урахуванням вимог статті 242 КАС України. Твердження позивача про незаконність його звільнення при успішному проходженні конкурсу вважає надуманим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

У судовому засіданні позивач просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача - Прокуратури Івано-Франківської області у судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач 2 в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено і такі обставини підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період з 25.12.2001 по 14.12.2015 працював в органах прокуратури і остання займана посада прокурор Долинської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області (на час відпустки ОСОБА_2 для догляду за дитиною), що підтверджується записом у трудовій книжці.

Згідно з положеннями розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 за №1697-VІІ (надалі також Закон №1697-VІІ) наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 за №98 затверджено Порядок проведення конкурсу та Порядок проведення тестування.

Зазначеними Порядками передбачені такі органи як Робоча група регіонального центру, конкурсна комісія, а також визначено їх повноваження.

Наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 за №99 Про утворення робочих груп з організації та проведення тестування та проведення відкритого чотирирівневого конкурсу утворені Дніпропетровський, Київський, Львівський, Одеській та Харківський регіональні центри, яким доручено забезпечити тестування на територіях відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Крім того, в центрах утворено робочі групи з організації та проведення тестування та відкритого чотирирівневого конкурсу кандидатів на посади у місцевих прокуратурах на перехідний період.

Наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 за №104 Про проведення тестування для зайняття посад у місцевих прокуратурах, яким на виконання пункту 5-1 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону №1697-VІІ з метою кадрового наповнення місцевих прокуратур наказано керівникам кадрових підрозділів прокуратур регіонального рівня, робочих груп регіональних центрів з метою проходження тестування для зайняття посад у місцевих прокуратурах розпочати прийом документів з дня повідомлення про проведення відкритого конкурсу на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України.

Надалі наказом Генерального прокурора України від 21.08.2015 за №157 затверджено список тестових запитань на знання законодавчої бази (професійний тест) для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури та посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників.

Наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 за №81ш, у зв`язку з утворенням з 15.12.2015 місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Івано-Франківської області. Відповідно до пункту 4 вказаний наказ вводився у дію з 15.12.2015.

29.09.2015 позивача було попереджено про звільнення із займаної посади та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України Про прокуратуру (ліквідація чи реорганізація органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури) у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015.

Тестування як на посаду прокурора прокуратури, так і на керівні посади місцевої прокуратури у межах проведення конкурсу, робочою групою проводились одночасно 05.09.2015 (тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та 26.09.2015 (тестування на загальні здібності).

У межах участі у конкурсі позивач пройшов тестування, за результатами яких набрав 140,33 балів, проте із зазначеною кількістю балів позивач не пройшов до наступних етапів конкурсу на зайняття керівних посад Калуської місцевої прокуратури психологічного тестування та співбесід.

В подальшому позивач звернувся із заявами від 25.11.2015 до заступника Генерального прокурора України Сакварелідзе Д.Г. та голови конкурсної комісії Львівського регіонального центру тестування Столярчука Ю.В. про відкликання попередньо поданої заяви про відкликання заяви на участь у конкурсі на зайняття посади прокурора Калуської місцевої прокуратури і включення його у реєстр кандидатів на посаду прокурора Калуської місцевої прокуратури з врахуванням отриманих результатів проходження тестування на знання законодавчої бази і на загальні здібності.

Протоколом засідання Робочої групи Львівського регіонального центру від 08.12.2015 затверджено рейтинговий список кандидатів на зайняття посад прокурорів Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, в який позивача не включено.

Після того наказом прокурора Івано-Франківської області від 14.12.2015 за №1264к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та з органів прокуратури Івано-Франківської області у зв`язку з реорганізацією органу прокуратури та скорочення кількості прокурорів органу прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру з 14.12.2015.

Наказом виконувача обов`язків прокурора Івано-Франківської області від 21.12.2015 за №1453к Про внесення змін до наказу від 14.12.2015 за №1264к до наказу прокурора Івано-Франківської області від 14.12.2015 за №1264к внесено зміни і абзац 1 резолютивної частини наказу після слів Закону України Про прокуратуру доповнено словами пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Позивач, вважаючи, що не включенням його до рейтингового списку на зайняття посади в органах прокуратури порушує його право, у зв`язку з чим звернувся із вказаним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі діяли правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для визнання протиправними дій Робочої групи Львівського регіонального центру щодо не включення позивача до рейтингового списку кандидатів на зайняття посад прокурорів Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та зобов`язання цієї Робочої групи включити позивача у зазначений рейтинговий список, а також відсутності підстав для скасування оскаржуваних наказів прокуратури Івано-Франківської області та поновлення позивача на посаді із переведенням на посаду прокурора Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області.;

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту ст. 19 Конституції України видно, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом №1697-VІІ, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Частина 1 статті 7 Закону №1697-VІІ визначає систему прокуратури України, яку становлять: 1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Згідно частини 1 статті 12 Закону №1697-VІІ у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону.

Відповідно до цього Додатку до переліку і територіальної юрисдикції місцевих та військових прокуратур відноситься, зокрема, Івано-Франківська область: Калуська місцева прокуратура: місто Болехів, Долинський район, місто Калуш, Калуський район, Рожнятівський район.

Абзацом 3 пункту 1 розділу ХІІ Закону України Про прокуратуру передбачено, що цей Закон набирає чинності з 15.07.2015, крім: статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15.12.2015.

Отож, Законом №1697-VII змінено систему органів прокуратури, зокрема, запроваджено створення місцевих прокуратур.

За приписами пункту 11 Розділу ХІІІ Закону №1697-VІІ до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

Відповідно до підпункту 1 в пункту 51 Розділу ХІІІ Закону №1697-VІІ до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом 3 пункту 1 розділу ХІІ Прикінцеві положення цього Закону: прокурорами місцевих прокуратур призначаються: прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Підпунктом 2 пункту 51 Розділу ХІІІ Закону України Про прокуратуру встановлено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ Прикінцеві положення цього Закону: призначення на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 51 Закону №1697-VІІ прокурор звільняється з посади у разі: ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу Законів про працю України (далі КЗпП України) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частина 2 статті 40 КЗпП України встановлює, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (ч. 1 ст. 42 КЗпП України).

Нормами частин 1-3 статті 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У зв`язку із утворенням з 15.12.2015 місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур, наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 за №81ш внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Івано-Франківської області, виключено штатні розписи, в тому числі, Долинської міжрайонної прокуратури та включено штатні розписи, в тому числі, Долинської місцевої прокуратури, юрисдикція якої поширена на територію міста Болехів, Долинського району, міста Калуш, Калуського району, Рожнятівського району згідно з Додатком до Закону №1697-VII.

Як уже наводилося вище, нормами спеціального законодавства Закону №1697-VII визначено, що обіймання посад прокурорів місцевих прокуратур здійснюється на конкурсній основі шляхом успішного проходження тестування та з врахуванням кількості штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Водночас, питання проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур а також керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників врегульовані порядками, затвердженими наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 за №98 (далі Наказ №98).

Наказом №98 запроваджено порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників.

Пунктом 1.5 Наказу №98 визначено, що відкритий конкурс на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників складається з: тестування на знання законодавства (професійний тест); тестування загальних здібностей; тестування особистісних характеристик (психологічний тест); співбесіди. За результатами чотирирівневого конкурсу здійснюється відбір кандидатів для призначення на вищезазначені посади.

За приписами пунктів 5.9, 5.10 Наказу №98 кожен кандидат після проходження ним тесту на загальні здібності ознайомлюється з кількістю набраних ним балів. Результат фіксується у відомості про результати тестування на загальні здібності (додаток 4) та засвідчується підписами кандидата та члена робочої групи. Після проведення тестування на загальні здібності, за результатами складання професійного тесту та тесту на загальні здібності формується рейтинговий список.

Відповідно до п. 13.3 Наказу №98 особи, які не призначені на адміністративну посаду в місцевій прокуратурі, мають право взяти участь у відборі кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури за правилами пункту 1.5 розділу І Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури. У цьому випадку повторне тестування для них не проводиться, а отримані за результатами тестування бали враховуються при формуванні рейтингового списку кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури.

Крім того, Наказом №98 також затверджено порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури.

Відповідно до п. 1.4 Наказу №98 прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України Про прокуратуру працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють. Прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які працюють у прокуратурах міст з районним поділом, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури в одній з місцевих прокуратур, що утворюються в межах відповідного міста.

Пунктом 1.5 Наказу №98 передбачено, що прийом документів та тестування на зайняття посад прокурорів місцевих прокуратур для осіб, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, та осіб, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності Законом України Про прокуратуру не працюють в органах прокуратури, проводиться після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України Про прокуратуру працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій.

Згідно пункту 4.1 Наказу №98 основними етапами відбору кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури є: прийом документів; тестування на знання законодавчої бази (професійний тест); тестування на загальні здібності; формування рейтингу кандидатів.

Відповідно до положень пунктів 5.1 та 5.2 Наказу №98 строк прийому заяв, анкет кандидатів та інших документів має становити не менше 14 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення тестування. Прийом документів завершується в день, визначений як кінцевий термін їх подання.

Працівник, який на день набрання чинності Законом України Про прокуратуру працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює. Заява у встановлені строки подається до кадрового підрозділу відповідної регіональної прокуратури.

Згідно пункту 9.2 Наказу №98 рейтинговий список формується робочою групою окремо для кожної місцевої прокуратури за загальним для двох тестів підсумковим балом - від більшого до меншого.

Як визначає пункт 9.5 Наказу №98, керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Таким чином, Наказом №98 визначено, що необхідною умовою для участі в тестуванні як на посаду прокурора місцевої прокуратури так і на посади керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників є подання відповідних заяв у встановлені строки.

Генеральним прокурором України 21.08.2015 видано наказ №157 Про затвердження тестових запитань на зайняття законодавчої бази (професійний тест) для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури та посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників.

Встановлено, що тестування робочою групою ОРЦ як на посаду прокурора прокуратури, так і на керівні посади місцевої прокуратури у межах проведення конкурсу проводились 05.09.2015 (тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та 26.09.2015 (тестування на загальні здібності).

05.09.2015 та 26.09.2015 позивач у межах участі у конкурсі пройшов тестування, за результатами яких набрав 140,33 балів. Із зазначеною кількістю балів позивач не пройшов до наступних етапів конкурсу на зайняття керівних посад Калуської місцевої прокуратури психологічного тестування та співбесід.

29.09.2015 позивач попереджений про звільнення із займаної посади та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру (ліквідація чи реорганізація органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури) у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015.

08.12.2015 протоколом засідання Робочої групи Львівського регіонального центру затверджено рейтинговий список кандидатів на зайняття посад прокурорів Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, в який ОСОБА_1 не включено.

Як визначено підпунктом 1 пункту 5-1 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону №1697-VІІ, до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII Прикінцеві положення цього Закону, прокурорами місцевих прокуратур призначаються: а) особи, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування та подальшого стажування строком до одного року. На таких осіб поширюються вимоги частин першої та п`ятої статті 27 цього Закону, крім вимоги щодо наявності стажу роботи в галузі права; б) особи, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності цим Законом не працюють в органах прокуратури, - за умови успішного проходження ними тестування; в) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування.

Згідно п. 13.3 Порядку проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників особи, які не призначені на адміністративну посаду в місцевій прокуратурі, мають право взяти участь у відборі кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури згідно з пунктом 1.5 розділу I Порядку проведення тестування на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженого Наказом №98. У цьому випадку повторне тестування для них не проводиться, а отримані за результатами тестування бали враховуються при формуванні рейтингового списку кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури.

Тобто, особи, які не призначені на адміністративну посаду в місцевій прокуратурі (а також особи, які не мають досвіду роботи в органах прокуратури, та особи, які мають досвід прокурорської діяльності, проте на день набрання чинності Законом України Про прокуратуру не працюють в органах прокуратури), мають право взяти участь у відборі кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури після закінчення тестування та призначення осіб, які на день набрання чинності Законом України Про прокуратуру працюють в міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах на посадах прокурорів, у разі наявності вакансій.

Однак, як вірно вказав суд першої інстанції, для цього особа попередньо має у встановлені строки подати відповідну заяву про участь в тестування на посаду прокурора місцевої прокуратури, яку позивач подав. Разом з тим встановлено, що позивач заяву про участь в тестуванні на посаду прокурора Калуської місцевої прокуратури відкликав. Сам факт подання позивачем 29.07.2015 (т.1 а.с.118) такої заяви свідчить про обізнаність позивача про необхідність проходження тестування на зайняття вакантної посади прокурора Калуської місцевої прокуратури та ризики у разі відкликання заяви про участь у тестуванні, попри те позивач 31.07.2015 на адресу Генерального прокурора України надіслав заяву про відкликання заяви на участь у конкурсі на зайняття посади прокурора Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області.

Враховуючи встановлене, колегія суддів погоджується з позицією окружного суду, що позивач не брав участі у тестуванні на посаду прокурора Калуської місцевої прокуратури на підставі Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженого Наказом №98, а тому не включення його Робочою групою Львівського регіонального центру до рейтингового списку за результатами проведеного тестування є обґрунтованим.

Таку ж позицію висловив Верховний Суд при перегляді вказаної справи в касаційному порядку, що наведена у постанові від 30.10.2019.

Приймаючи до уваги те, що станом на 08.12.2015 позивач заяви про участь у конкурсі на зайняття вакантної посади прокурора місцевої прокуратури у встановлені строки не подав, що вказує на відсутність факту правовідносин позивача з Робочою групою Львівського регіонального центру. Тому участь позивача у конкурсі на зайняття вакантної посади прокурора місцевої прокуратури не відбулася, що підтверджується відсутністю ОСОБА_1 у рейтинговому списку та виключає можливість поновлення його на посаді прокурора місцевої прокуратури.

На підставі встановлених обставин справи на норм права, які регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про правильний висновок суду першої інстанції, із врахуванням того, що позивач зайняв 10-те місце у рейтинговому списку на зайняття адміністративних посад у Калуській місцевій прокуратурі та не був рекомендований як кандидат для подання Генеральному прокурору України про призначення на адміністративну посаду у відповідній місцевій прокуратурі, а тестування для заміщення посади прокурора Калуської місцевої прокуратури Івано-Франківської області позивач не проходив, тому наказ прокурора Івано-Франківської області №1264к від 14.12.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Долинської міжрайонної прокуратури Івано-Франківської області та наказ виконувача обов`язків прокурора Івано-Франківської області №1453к від 21.12.2015 Про внесення змін до наказу №1264к від 14.12.2015 є такими, що прийняті у повній відповідності до норм чинного законодавства, наслідком чого відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання їх протиправними та скасування, поновлення на посаді.

Оцінюючи наведені апелянтом доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені в позовній заяві та апеляційній скарзі, були перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи скаржника щодо необхідності скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення позову на підставі висновків Європейського суду з прав людини, на думку апеляційного суду, є непереконливими з урахуванням конкретних обставин даної справи.

Підсумовуючи встановлене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачі діяли правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно та об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 809/12/16 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 13.08.2020