Справа № 1.380.2019.003662
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.003662 пров. № А/857/5499/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі № 1.380.2019.003662 (головуюча суддя Мричко Н.І., час ухвалення 17:27 год., м. Львів, повний текст рішення складений 23 березня 2020 року) за адміністративним позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Львівського комунального підприємства ,,Центральне, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2019 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила зобов`язати відповідача за власні кошти привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, демонтувати самовільно влаштовані сантехнічні прилади: унітаз, душовий піддон, умивальник та водопровідні і каналізаційні труби, встановлені для підключення зазначених сантехнічних приладів.

Рішенням від 12 березня 2020 року Львівський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю та зобов`язав ОСОБА_1 за власні кошти привести квартиру АДРЕСА_1 , до попереднього стану, демонтувати самовільно влаштовані сантехнічні прилади: унітаз, душовий піддон, умивальник та водопровідні і каналізаційні труби, встановлені для підключення зазначених сантехнічних приладів.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд не взяв до уваги ті обставини, що в технічному паспорті, складеному 15.03.1995 р. Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, у вбудованій шафі в квартирі АДРЕСА_1 , де зараз розміщений спірний санвузол, зазначений умивальник і квартира обладнана холодним водопроводом.

Таким чином, у 1995 році умивальник вже був влаштований в квартирі та до даної квартири були проведені інженерні споруди (водопровідні труби) по яких подавалась холодна вода та, відповідно, були і каналізаційні труби.

Про те, що в квартирі АДРЕСА_1 раніше був встановлений умивальник, а відповідно і водопровідні та каналізаційні труби, також свідчить план квартир 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 , складений 15.09.1981 року, який знаходиться в обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, а копія також знаходиться в матеріалах судової справи. На плані чітко зображено, що в квартирі АДРЕСА_3 у вбудованій шафі стоїть умивальник.

Крім того, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2018 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, скасовані постанови адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 124 від 11 червня 2018 року та № 175 та від 07 серпня 2018 рок, якими він ( ОСОБА_1 ) був притягнутий да адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП (самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень), провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите.

При цьому суд встановив, що ніяких перепланувань у квартирі він не здійснював, умивальників, душових кабін, унітазів, каналізаційних та водопровідних труб не встановлював. Квартиру придбав у такому стані, в якому вона знаходиться і по сьогоднішній день.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради подала відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач Хомич Р.С. в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача та третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду заперечили вимоги апеляційної скарги та просять відмовити у її задоволенні.

Представники інших третіх осіб в судове засідання апеляційного суду не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що будинок АДРЕСА_2 перебуває у віданні Львівської міської ради та на обслуговуванні ЛКП ,,Центральне.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 173490986 від 11.07.2019 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серії та номер: 3055, посвідченого 23.12.2017 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н.М., належить квартира АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 12).

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки № 49 від 06.08.2018, виданої ЛКП ,,Центральне, власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39,30 кв.м., яка складається з однієї житлової кімнати площею 23,90 кв.м., є ОСОБА_1 (т.1, а.с. 16).

02.05.2018 директор ЛКП ,,Центральне надіслав на адресу власника квартири АДРЕСА_1 листа за №229, в якому зобов`язав ОСОБА_1 надати дозвільні документи на встановлення санвузла на площі кухні в термін до 07.05.2018 (т.1, а.с. 17).

23.05.2018 майстер ЛКП ,,Центральне склав протокол № 92 про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП про те, що власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 встановив на площі кухні суміщений санвузол (т.1, а.с. 18).

Адміністративна комісія Галицької РА ЛМР розглянула матеріали щодо ОСОБА_1 , який самовільно встановив суміщений санвузол на площі кухні в квартирі АДРЕСА_1 без дозвільних документів та постановою комісії № 124 від 11 червня 2018 року на ОСОБА_1 накладений штраф в сумі 51 грн. (т.1, а.с. 20).

Постановою адміністративної комісії Галицької РА ЛМР №175 від 07.08.2018, у зв`язку із допущеною опискою, внесені зміни у постанову адміністративної комісії Галицької РА ЛМР №124 від 11.06.2018, а саме у графи ,,Місце проживання та ,,Опис обставин, установлених під час розгляду справи викладені у такій редакції: ,,Місце проживання: АДРЕСА_4 , який самовільно встановив суміщений санвузол на площі кухні в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , без дозвільних документів (т.1, а.с. 21).

27.06.2018 уповноважені особи ЛКП ,,Центральне склали акт обстеження технічного стану квартири за адресою: АДРЕСА_4 , в якому зафіксували перепланування, самовільне встановлення суміщеного санвузла на площі кухні у квартирі АДРЕСА_1 без дозвільних документів (т.1, а.с. 22).

02.07.2018 директор ЛКП ,,Центральне скерував ОСОБА_1 попередження про зобов`язання демонтувати самовільно встановлений суміщений санвузол на площі квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 23).

Згідно витягів із протоколів засідання міжвідомчої комісії Галицького району №25 від 03.07.2018 та № 27 від 17.07.2018 вирішено: гр. ОСОБА_1 - власнику квартири АДРЕСА_1 , за власні кошти привести квартиру АДРЕСА_3 до попереднього стану, демонтувати самовільно влаштовані сантехнічні прилади: унітаз, душовий піддон, умивальник та водопровідні і каналізаційні труби встановлені для підключення зазначених сантехнічних приладів (т.1, а.с. 24, 25).

Відповідно до розпоряджень голови Галицької РА ЛМР від 10.07.2018 № 192 ,,Про приведення квартири АДРЕСА_2 до попереднього стану та від 18.07.2018 № 205 ,,Про внесення змін в розпорядження Галицької районної адміністрації від 10.07.2018 № 192 зобов`язано ОСОБА_1 - власника квартири АДРЕСА_1 за власні кошти привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, демонтувати самовільно влаштовані сантехнічні прилади: унітаз, душовий піддон, умивальник та водопровідні і каналізаційні труби встановлені для підключення зазначених сантехнічних приладів до 30.07.2018 (т.1 а.с. 26, 27).

06.08.2018 комісія ЛКП ,,Центральне з виходом на місце провела обстеження квартири АДРЕСА_1 та склала акт про те, що станом на 06.08.2018 власник квартири ОСОБА_1 не виконав розпорядження Галицької районної адміністрації №192 від 10.07.2018 т.1 а.с. 28).

27.06.2019 комісія ЛКП ,,Центральне склала акт № 78 про те, що станом на 27.06.2019 власник квартири ОСОБА_1 не виконав розпорядження Галицької РА від 10.07.2018 №192 (зі змінами №205 від 18.07.2018), а саме не привів квартиру до попереднього стану, не демонтував самовільно влаштовані сантехнічні прилади: унітаз, душовий піддон, умивальник та водопровідні і каналізаційні труби встановлені для підключення зазначених сантехнічних приладів (т.1, а.с. 29).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що самовільне встановлення суміщеного санвузла на площі кухні у квартирі АДРЕСА_1 , зафіксоване 27.06.2018 уповноваженими особами ЛКП ,,Центральне при обстеженні технічного стану квартири за адресою: АДРЕСА_4 , здійснене відповідачем самовільно та без отримання дозвільних документів.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно з пунктом 1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держаного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 1.4.2. Правил переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно з частиною 2 пункту 1.4.4. вказаних Правил перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Пунктом 1.4.6. Правил встановлено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно з пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла переконання, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, який припустив саме самовільне, тобто, без відповідного дозволу, переобладнання або перепланування, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану у разі, якщо це переобладнання або перепланування призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що згідно з розпорядження Галицької РА ЛМР від 07.03.2012 №130 ,,Про перепланування квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 155-156), розглянувши заяву гр. ОСОБА_3 - власника квартири АДРЕСА_1 , враховуючи Положення про міжвідомчу комісію при районній адміністрації Львівської міської ради, затверджене рішенням виконавчого комітету від 25.05.2007 №331 (зі змінами), ,,Технічні висновки за результатами обстеження будинку за адресою вул. Котлярська, 6 у м. Львові, розроблені УОІС від 18.10.2011 №04/3599, зокрема, затверджено висновок міжвідомчої району (протокол №6 від 21.02.2012р. § 5); погоджено перепланування квартири АДРЕСА_1 згідно поданого ескізного проекту, влаштувати газовий агрегат індивідуального опалення димохідного типу взамін ОП на площі кухні, в зв`язку з переплануванням згідно попередніх технічних умов ПАТ ,,Львівгаз від 27.12.2011 №19/1100. Після чого квартира буде складатися: з однієї житлової кімнати пл. 23,9 кв.м., кухні пл. 5,7 кв.м., суміщеного санвузла пл. 3,0 кв.м., коридору пл. 6,7 кв.м. Загальна площа квартири 39,3 кв.м.

Згідно розпорядження голови Галицької РА ЛМР від 04.01.2013 № 03 ,,Про розгляд листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (т.2 , а.с. 5), ухвалено вважати таким, що втратило чинність розпорядження Галицької районної адміністрації від 07.03.2012 №130 ,,Про перепланування квартири АДРЕСА_1 .

Саме на підставі розпорядження голови Галицької РА ЛМР від 04.01.2013 № 03 позивач дійшов висновку, з яким погодився суд першої інстанції, що перепланування квартири АДРЕСА_3 проведене без відповідного дозволу.

Однак, колегія суддів акцентує увагу на тому, що в силу приписів частини 2 статті 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України ,,Про місцеве самоврядування органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Пунктом 3.5 Положення про Галицьку районну адміністрацію, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради за № 4 від 06 січня 2012 року визначено, що голова районної адміністрації у межах своїх повноважень і на виконання завдань районної адміністрації видає розпорядження, які є обов`язковими для виконання всіма органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами на території району.

Повноважень голови районної адміністрації щодо скасування чи визнання нечинними власних розпоряджень Положення не передбачало.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 52 Закону України ,,Про місцеве самоврядування виконавчий комітет ради має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Статтею 59 Закону України ,,Про місцеве самоврядування визначено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою (частина 9).

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина 10).

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшли висновку, що розпорядження голови Галицької районної адміністрації можуть бути скасовані, визнанні незаконними чи нечинними лише виконавчим комітетом, міською радою або судом.

Оскільки ухвалюючи розпорядження від 04.01.2013 № 03 голова Галицької РА ЛМР вийшов за межі своїх повноважень, таке розпорядження є протиправним та таким, що не має правових наслідків.

Таким чином, розпорядження голови Галицької РА ЛМР від 07.03.2012 №130 ,,Про перепланування квартири АДРЕСА_1 є чинним, що спростовує доводи позивача про проведення перепланування квартири АДРЕСА_1 без відповідного дозволу.

Крім того, позивач не довів, що проведене переобладнання квартири АДРЕСА_1 призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для задоволення позову, а тому колегія суддів визнає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В силу приписів ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, колегія суддів визнає необхідним стягнути з позивача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь відповідача сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2881,50 гривні.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст.315, п.3 ч.1 ст. 317, ст. ст. 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі № 1.380.2019.003662 скасувати та ухвалити постанову.

В задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (79000, вул. Ференца Ліста, 1, м. Львів, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідент. номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну ) грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги виключно у випадках, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 14.08.2020.