Справа № 320/3467/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3467/19 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Рагімовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову Держпраці про накладення штрафу від 03.01.2019 № КВ1890/60/АВ/МТ/ФС-2 в сумі 37 230, 00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Держпраці про накладення штрафу від 03.01.2019 № КВ1890/60/АВ/ІП/ФС-1 в сумі 3 723, 00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Держпраці у Київській області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, про що свідчить копія паспорту громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого Білоцерківським відділом №1 Білоцерківського МУ ГУМВС України в Київській області 26.11.1996 (а.с. 31). Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 05.10.2004 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 36-38).

На підставі наказу про проведення інспекційного відвідування № 4907 від 13.12.2018 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 14.12.2018 №1890 Головним управлінням Держпраці у Київській області було проведене інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства про працю.

Результати інспекційного відвідування оформлені актом від 18.12.2018 № КВ1890/60/АВ (а.с.7-16).

У ході інспекційного відвідування було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснювалася виплата працівникам заробітної плати з порушенням строків, установлених вимогами статті 115 КЗпП України. Також в акті зазначено, що у порушення положень статті 107 КЗпП України оплата за роботу у святкові і неробочі дні проводиться не у подвійному розмірі.

На підставі акта інспекційного відвідування від 18.12.2018 № КВ1890/60/АВ Головним управлінням Дежрпраці у Київській області було прийнято:

- постанову про накладення штрафу від 03.01.2019 №КВ1890/60/АВ/МТ/ФС-2, якою до позивача за порушення вимог частини 1 та 2 статті 107 КЗпП України відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України накладено штраф у розмірі 37 230,00 грн (а.с. 21);

- постанову про накладення штрафу від 03.01.2019 №КВ1890/60/АВ/ІП/ФС-1, якою до позивача за порушення вимог частини 1 та 2 статті 115, частини 4 статті 115, частини 1 статті 116 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці», статті 21 Закону України «Про відпустки» відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України накладено штраф у розмірі 3 723, 00 грн. (а.с. 20).

Позивач, вважаючи оскаржувані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки відповідачем не дотримано порядок розгляду справи за результатами зібраних в ході інспекційного відвідування матеріалів, чим порушено права позивача на надання пояснень та спростування обставин, встановлених в ході інспекційного відвідування, то оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції було неповно та неналежним чином досліджено докази та обставини справи, що призвело до неправомірного застосування норм права.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою-сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку № 509).

Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до приписів пункту 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено п`ять способів письмового повідомлення про розгляд справи суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду: 1) рекомендованим листом; 2) телеграмою; 3) телефаксом; 4) телефонограмою; 5) шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у пункті 6 Порядку № 509 зазначено саме про повідомлення уповноваженими посадовими особами, а не про надіслання повідомлення суб`єктам господарювання та роботодавцям не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду їх справи.

Колегія суддів зазначає, що всі зазначені способи повідомлення про розгляд справи суб`єктів господарювання є однаково можливими для застосування уповноваженими посадовими особами тобто рівнозначними, відтак, їх використання повинно тягнути за собою однакові наслідки для адресатів.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що використання будь-якого із зазначених способів повинно мати наслідком доведення до відома/сповіщення суб`єктів господарювання та роботодавців про те, що розгляд їх справи буде здійснюватися не раніше п`яти днів від дня отримання такої інформації. Передбачення у Порядку № 509 вказаного строку обумовлено необхідністю надання суб`єктам господарювання та роботодавцям можливості належним чином підготуватися до захисту своїх прав та у разі необхідності скористатися правом на отримання професійної правничої допомоги.

Крім того, виходячи із приписів пункту 7 Порядку № 509 за загальним правилом справа повинна розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509.

Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку № 509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, розгляд справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю було призначено на 03.01.2019 о 10:05 год.

Повідомлення про призначення розгляду справи про порушення позивачем законодавства про працю було оформлено листом від 26.12.2018 № 43/2/18.19132, який направлено на адресу позивача 29.12.2018 рекомендованим поштовим відправленням № 882, що підтверджується поштовим фіскальним чеком (а.с. 101).

Листом ПАТ «Укрпошта» підтверджено, що рекомендований лист зі штрих-кодовим ідентифікатором № 882, відправником якого є Головне управління Держпраці у Київській області, надійшов до відділення поштового зв`язку 31.12.2018 та вручений особисто ОСОБА_1 02.01.2019 під розпис в окремих аркушах книги ф.8 (а.с. 35).

Таким чином, колегія суддів зауважує, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач не був поінформований належним чином. При цьому, жодних обставин, які б свідчили про ухилення позивача від отримання вказаного повідомлення, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, не було встановлено.

За таких обставин, відповідачем не дотримано порядок розгляду справи за результатами зібраних в ході інспекційного відвідування матеріалів, чим порушено права позивача на надання пояснень та спростування обставин, встановлених в ході інспекційного відвідування.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 813/3415/18 та від 05.08.2019 у справі № 814/2473/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Доводи апелянта про те, що фактичне одержання надісланого відповідачем повідомлення про розгляд справи не залежить від Головного управління Держпраці та знаходиться поза межами його компетенції колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від виконання обов`язку повідомити суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509.

При цьому, колегія суддів зауважує, що обраний відповідачем спосіб повідомлення позивача не є єдино можливим, а його використання не виключає можливості одночасного використання будь-якого іншого способу із передбачених пунктом 6 Порядку № 509 з метою належного доведення до відома позивача інформації про розгляд його справи.

Отже, як вірно було зазначено судом першої інстанції, ключовим правовим питанням у справі є застосування п. 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.

Крім того, важливість дотримання і неухильного виконання процедури розгляду справи відповідачем безпосередньо пов`язана із забезпеченням права особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема, на надання нею відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли, а тому невиконання суб`єктом влади вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду справи та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення. Порушення процедури розгляду справи у контексті забезпечення права особи на участь у прийнятті рішення та на захист не можуть вважатись формальними порушеннями.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 826/19452/16.

Посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постановах від 13.06.2018 у справі № 820/6755/16 та від 20.06.2018 у справі № 809/1198/17, не береться колегією суддів до уваги, оскільки ці справи не є релевантними та спірні відносини склалися щодо інших обставин.

При цьому, інші аргументи та доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 13.08.2020.