Справа № 580/273/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Справа № 580/273/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Степанюка А.Г., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Черкаській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі - відповідач) про:

1) визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Черкаській області щодо не здійснення з 01.01.2019 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати з урахуванням коефіцієнта середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. під час перерахунку державної (основної) пенсії згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду № 823/1785/18 від 05.06.2018, без обмеження її максимальним розміром;

2) зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити з 01.01.2019 перерахунок та виплату державної (основної) пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, з урахуванням коефіцієнту середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року, згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду № 823/1785/18 від 05.06.2018, без обмеження її максимальним розміром.

Крім того, у своєму позові ОСОБА_1 також просив суд встановити судовий контроль за виконанням ГУ ПФУ в Черкаській області судового рішення, зобов`язавши його подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановляючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані позивачем дії ГУ ПФУ в Черкаській області було вчинено на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі № 823/1785/18, а тому обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, яке може бути захищено в порядку статті 383 КАС України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог, зазначаючи, що на підставі рішення суду у справі № 823/1785/18 відповідачем було здійснено перерахунок його пенсії, після чого він переконався, що її обрахунок не відповідає вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пункту 9-1 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 23.111.2011 № 1210, у зв`язку з чим звернувся до відповідача з відповідною заявою, в задоволенні якої відповідач відмовив.

При цьому, апелянт наполягає на тому, що його пенсії при здійсненні її перерахунку на виконання рішення суду у вищевказаній справі підлягала обчисленню зі зміною показника мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня відповідного року, а інші показники підлягають залишенню без змін.

Крім того, апелянт вважає, що його пенсія не підлягає обмеженню максимальним розміром, що такі обмеження відповідачем застосовані протиправно, а також стверджує, що обраний ним спосіб захист порушеного права є належним та ефективним.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2020, 28.04.2020, від 09.06.2020, від 30.06.2020, від 21.07.2020 витребувано додаткові докази, установлено термін для їх подання та продовжено строк розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі - ГУ ПФУ у Київській області) та отримує пенсію за віком.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі № 823/1785/18 визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 як ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС в перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 як ліквідатору аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку зі зміною частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 30.03.2018, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня відповідного року.

17.08.2018 на підставі та на виконання вказаного судового рішення позивачу здійснено перерахунок пенсії з 30.03.2018, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня відповідного року.

14.08.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплату йому пенсії з 01.01.2019 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік у розмірі 4482,35 грн. згідно з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 823/1785/18 від 05.06.2018.

Відповідач листом від 27.08.2019 № 33/Б-10 відмовив позивачу у задоволенні його заяви.

Вважаючи своє право на перерахунок пенсії порушеним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

За правилами ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що судовим рішенням в іншій справі № 823/1785/18, яке набрало законної сили та яким визнано право позивача на отримання пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011.

Разом з тим, саме на підставі та на виконання такого судового рішення відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача та визначається її розмір у відповідному році, з яким позивач не погоджується (безпосередньо обрахунком і розміром) та звернувся до суду з цим (новим) позовом.

Тобто, спірні правовідносини безпосередньо пов`язані з виконанням органом ПФУ судового рішення в іншій справі, що виключає достатні правові підстави для подання нової позовної заяви, а натомість свідчить про те, що належним способом захисту позивачем своїх прав та інтересів, які він вважає порушеними, буде звернення до суду у межах вже вирішеної справи № 823/1785/18 із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України та/або із заявою, відповідно до статті 383 КАС України, про визнання протиправними відповідних рішень, дій чи бездіяльності, які були вчинені ГУ ПФУ в Черкаській області при виконанні судового рішення у вказаній справі.

Аналогічний правовий підхід застосовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а.

Крім того, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 стверджує про обмеження ГУ ПФУ в Черкаській області його пенсії максимальним розміром, але на перевірку відповідних доводів апелянта колегія суддів, витребувавши та дослідивши його пенсійну справу, установила, що у спірний період обмеження пенсії позивача не здійснювалося.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог за період з 14.02.2019 та вважає, що ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права і, відповідно до статті 316 КАС України, рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги за інший період, а саме з 01.01.2019 по 13.02.2019 включно заявлені позивачем поза межами шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, регламентованого статтею 122 КАС України, і ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження ним не було наведено жодних обґрунтувань щодо поважності причин пропуску відповідного процесуального строку та не надано відповідних доказів.

Водночас, положення статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключають можливість застосування строку давності лише до вимог щодо нарахованих пенсій, а у спірних правовідносинах існує спір щодо неправильного обчислення (розрахунку) пенсії та, відповідно, її розміру.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 804/4217/18 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковими для колегії суддів при розгляді цієї справи.

Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (Рішення від 18.10.2005 р. по справі «МШ «Голуб» проти України»).

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. по справі «Смірнова проти України» визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що позовні вимоги за інший період, а саме 01.01.2019 по 13.02.2019 включно, відповідно до статті 319 КАС України, підлягають залишенню без розгляду.

Надаючи оцінку іншим доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року в частині щодо розгляду позовних вимог за період з 01.01.2019 по 13.02.2019 включно - скасуванню, а адміністративний позов у цій частині позовних вимог - залишенню без розгляду. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України, враховуючи результат апеляційного розгляду цієї справи, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року в частині щодо розгляду позовних вимог за період з 01.01.2019 по 13.02.2019 включно - скасувати та ухвалити постанову, якою такі позовні вимоги залишити без розгляду.

В іншій частині рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 11 серпня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: