Справа № 160/4779/20
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 160/4779/20
Суддя І інстанції Сліпець Н.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області - Куземченка Андрія Сергійовича про опис та арешт майна боржника від 11 березня 2020 року, яка винесена у виконавчому провадженні №61510712.

Крім того, 30 квітня 2020 року позивач подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову, в якому просив:

- забезпечити позов шляхом заборони (зупинення) реалізації майна: номер лоту 423057 - Нежитлова будівля - Механічний ток пл. 790,2 кв.м. з обладнанням (9 позицій) за адресою 1 (АДРЕСА_2; Нежитлова будівля - Зерносклад пл. 1267,0 кв.м., сушарка пл.57,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ); земельна ділянка площею 1,7228, к.н. :01:002:0159, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, за адресою 3 (Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, с/р Нововасилівка), стартова ціна 3425718,30 грн., в тому числі заборонити (зупинити) реалізації в порядку, передбаченому Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 (розділу ХІ); організатор торгів: Державне підприємство «СЕТАМ», (адреса: 01001, м. Київ, Стрілецька, буд. 4-6, ідентифікаційний код юридичної особи 39958500, контактний телефон №044-331-17-21, електронна адреса «», до набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року заяву про забезпечення позову у адміністративній справі №160/4749/20 задоволено.

Заборонено (зупинено) реалізацію майна: номер лоту 423057 - нежитлова будівля - механічний ток пл. 790,2 кв.м. з обладнанням (9 позицій) за адресою АДРЕСА_2 ; Нежитлова будівля - Зерносклад пл. 1267,0 кв.м., сушарка 57,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 1,7228, к.н.:01:002:0159, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, за адресою 3 (Дніпропетровська область, Софіївський р-н, с/р Нововасилівська), стартова ціна 3 425 718,30 грн., в тому числі заборонено (зупинено) реалізацію в порядку, передбаченому Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.20216 року №2831/5 (розділ ХІ); організатор торгів: Державне підприємство «СЕТАМ», до набрання рішенням суду законної сили.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач в адміністративній справі №160/4779/20 не є ані стороною, ані учасником виконавчого провадження №61510712, відтак постановою приватного виконавця про опис та арешт майна, виставлення майна на реалізацію на публічних торгах в рамках виконавчого провадження №61510712 не порушують його прав, що свідчить про безпідставність забезпечення його адміністративного позову. Вказує також на те, що оскільки ОСОБА_2 не є ані стороною, ані учасником виконавчого провадження №61510712, то в нього відсутнє право на звернення до суду із позовною заявою, предметом якої є оскарження дій та/або бездіяльності приватного виконавця Куземеченко А.С. в рамках виконавчого провадження №61510712. Крім того, у відповідності до ч.6 ст.151 КАС України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру. Таким чином, суд задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони (зупинення) реалізації майна, в тому числі заборонити (зупинити) реалізації в порядку, передбаченому Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 (розділу ХІ) відбулось з порушенням ч.6 ст.151 КАС України, а відтак зазначена ухвала підлягає скасуванню.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 та представник відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник позивача заперечував проти її задоволення, просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, інші сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року у справі №203/1918/18, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, процентів, інфляційних витрат та трьох відсотків річних - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 12 травня 2017 року в сумі 2000000 грн., проценти за період з 01 липня 2017 року по 31 травня 2018 року в сумі 264958 грн. 91 коп., три відсотки річних в сумі 54904 грн., інфляційні витрати в сумі 194000 грн., а всього стягнуто 2513862 грн. 91 коп.

16 квітня 2020 року, на виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року, заступником начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Олійник Іриною Володимирівною винесено постанову ВП№61855853 про відкриття виконавчого провадження.

Разом з цим, в рамках справи №203/1918/18 ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві особистої власності відповідачу ОСОБА_4 , а саме:

- нежитлову будівлю, механічний тік з обладнанням, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 22339982);

- нежитлову будівлю, зерносклад, сушарка за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 5395238);

- земельну ділянку площею 1,7228 га, кадастровий номер 122585200:01:002:0159, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Софіївський район, Нововасильківська селищна рада (реєстраційний номер майна 2).

У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи те, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2019 року у справі №203/1918/18 набрало законної сили 11 березня 2020 року, то заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з 11 березня 2020 року.

Доказів скасування заходів забезпечення позову матеріали справи не містять.

22 червня 2018 року заступником начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Олійник Іриною Володимирівною внесено реєстраційні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, про арешт зазначених в ухвалі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2018 року об`єктів майна.

Разом з цим, 11 березня 2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком Андрієм Сергійовичем винесено постанову ВП№61510712 про опис та арешт майна боржника.

З матеріалів справи також вбачається, що 13 березня 2020 року, в період дії ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2018 року, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком Андрієм Сергійовичем внесено реєстраційні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, про арешт нерухомого майна ОСОБА_3 , зокрема, на:

- нежитлову будівлю, механічний тік з обладнанням, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 22339982);

- нежитлову будівлю, зерносклад, сушарка за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 5395238);

- земельну ділянку площею 1,7228 га, кадастровий номер 122585200:01:002:0159, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Софіївський район, Нововасильківська селищна рада (реєстраційний номер майна 2).

Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При вирішенні питань стосовно забезпечення позову необхідно також враховувати правову позицію по даному питанню Пленуму Верховного Суду України, викладену в постанові №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також правову позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладену у постанові №2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Колегією суддів також враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі "Бендерський проти України", в якому Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав" проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Предметом спору у даній справі є визнання протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області - Куземченка Андрія Сергійовича про опис та арешт майна боржника від 11 березня 2020 року, яка винесена у виконавчому провадженні №61510712.

Підставою для подання позову стало те, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області - Куземченка Андрія Сергійовича про опис та арешт майна боржника від 11 березня 2020 року, яка винесена у виконавчому провадженні №61510712 накладено арешт на майно, яке арештовано ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2018 року. При цьому, названим приватним виконавцем було по арештованому майну в рамках виконавчого провадження №61510712 оголошено про проведення публічних торгів, організатором яких є Державне підприємство «Сетам».

Враховуючи те, що майно, яке арештоване ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2018 року, до набрання законної сили рішенням суду, може бути продано з публічних торгів, організатором яких є Державне підприємство «Сетам» на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області - Куземченка Андрія Сергійовича про опис та арешт майна боржника від 11 березня 2020 року, яка винесена у виконавчому провадженні №61510712 та рішенням про оголошення проведення публічних торгів, то, колегія суддів констатує, очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення, а також те, що захист цих прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів.

Задоволення клопотання у вказаний спосіб є співмірним заявленим позовним вимогам.

В даному випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вказаний захід забезпечення адміністративного позову відповідає предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

При цьому, правова оцінка дій та рішень відповідача підлягатиме встановленню під час судового розгляду даної справи.

При цьому, колегія суддів не може погодитись із посиланням скаржника на те, що ОСОБА_2 не є ані стороною, ані учасником виконавчого провадження №61510712, а відтак, в нього відсутнє право на звернення до суду із позовною заявою, предметом якої є оскарження дій та/або бездіяльності приватного виконавця Куземеченко А.С. в рамках виконавчого провадження №61510712, виходячи наступного.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вважає, що його права, свободи та інтереси порушені постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області - Куземченка Андрія Сергійовича про опис та арешт майна боржника від 11 березня 2020 року, яка винесена у виконавчому провадженні №61510712, то у відповідності до ч.1 ст.74 названого Закону він наділений правом його оскарження у суді, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З приводу посилання скаржника на заборону вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення, зокрема, торгів, що проводяться від імені Держави (державного органу), що передбачено ч.6 ст.151 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Перш за все, способом забезпечення позову, визначеним ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року, є заборона (зупинення) реалізації майна, в тому числі заборона (зупинення) реалізації в порядку, передбаченому Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 (розділу ХІ), а не проведення, відкладення, зупинення чи інше втручання у торги.

Натомість, у відповідності до п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Таким чином, забезпечення позову, визначене ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року, шляхом заборони (зупинення) реалізації майна, в тому числі заборони (зупинення) реалізації в порядку, передбаченому Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 (розділу ХІ) є підставою для зупинення виконавчих дій, що відповідає меті інституту забезпечення позову, не суперечить Закону України «Про виконавче провадження» та Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції діяв в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано вжив заходи забезпечення позову в межах даної справи, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування ухвали суду від 08 листопада 2018 року відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 13 серпня 2020 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник