Справа № 640/10872/20
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року м. Київ № 640/10872/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірія Р.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА"

до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

про визнання протиправним дії, зобов`язання вчинити дії, -

прийняв до уваги таке:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві в якому просить суд визнати протиправним скасувати рішення ГУ ДПС у місті Києві про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 02.04.2020 №58710/10/26-15-32-03-21 за адресою торгівлі 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА" відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" було надано ГУ ДПС у місті Києві всі необхідні документи для надання відповідачем ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, проте, останнім за відсутності будь-яких підстав, протиправно було відмовлено у видачі позивачеві відповідної ліцензії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що аналізуючи поданий Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА" пакет документів ГУ ДПС у м. Києві прийшло до висновку про відсутність документів, які б підтверджували право власності або право користування ТОВ "СТОКЛЕН ЮА" земельною ділянкою за адресою: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17, на якій розташований об`єкт роздрібної торгівлі пальним, а також актів про введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

18.03.2020 ТОВ "СТОКЛЕН ЮА" звернулось до ГУ ДПС у м. Києві із заявою щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою роздрібної торгівлі пальним: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17.

За результатами розгляду заяви та документів, поданих позивачем, ГУ ДПС у м. Києві було прийнято рішення про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 02.04.2020 №58710/10/26-15-32-03-21 за адресою торгівлі 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "СТОКЛЕН ЮА" було надано податковому органу наступні документи для видачі ліцензії:

- Копія акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, у складі якого зокрема значиться автомобільно-заправочна станція;

- Копія плану земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17;

- Копія свідоцтва про перереєстрацію AT «Київ-лада»;

- Копія акту передачі основних та оборотних фондів від 03.01.1991 року;

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- Копія договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (автомобільно-заправочної станції) за адресою м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17;

- Копія договору оренди №14 від 27.04.2018 року;

- Копію акту прийому-передачі об`єкта оренди за договором №14 від 27.04.2018 року;

- Копію договору суборенди №01-06/38 від 01.11.2019 року;

- Копію технічного паспорту нежитлової будівлі (автомобільно-заправочної станції) за адресою м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17;

- Копію договору оренди земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17;

- Копію квитанції №ПН1019048 від 27.02.2020;

- Копію дозволу №4293:19.32;

- Копію дозволу №830.20.32.

Разом з тим, підставою для відмови у видачі ліцензії є ненадання TOB "СТОКЛЕН ЮА" документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введенні такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального.

Позивач, вважаючи протиправними дії та рішення відповідача, які полягають у відмові у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі, зокрема пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у редакції станом на 01.07.2019 (далі - Закон № 481/95-ВР).

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР розкрито, серед інших, наступні поняття: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі.

Порядок роздрібної торгівлі пальним встановлено ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Так, роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (роздрібна торгівля пальним).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для відмови у видачі запитуваних ліцензій слугували висновки відповідача щодо не надання позивачем ряду документів, а саме:

документів, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введенні такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акту вводу в експлуатацію об`єкта або акту готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

У той же час, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що із заявами щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17 було надано копії наступних договорів:

- Копія акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, у складі якого зокрема значиться автомобільно-заправочна станція;

- Копія плану земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17;

- Копія свідоцтва про перереєстрацію AT «Київ-лада»;

- Копія акту передачі основних та оборотних фондів від 03.01.1991 року;

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- Копія договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (автомобільно-заправочної станції) за адресою м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17;

- Копія договору оренди №14 від 27.04.2018 року;

- Копію акту прийому-передачі об`єкта оренди за договором №14 від 27.04.2018 року;

- Копію договору суборенди №01-06/38 від 01.11.2019 року;

- Копію технічного паспорту нежитлової будівлі (автомобільно-заправочної станції) за адресою м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17;

- Копію договору оренди земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17;

- Копію квитанції №ПН1019048 від 27.02.2020;

- Копію дозволу №4293:19.32;

- Копію дозволу №830.20.32.

З огляду на викладене, слід зазначити, що у силу ч.ч. 1 та 2 ст. 796 Цивільного кодексу України, одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець.

Таким чином, виходячи з викладених законодавчих положень, у результаті отримання права найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. При цьому, окремо укладати договір оренди земельної ділянки у такому разі потреба відсутня.

Відтак, у межах спірних правовідносин ТОВ "СТОКЛЕН ЮА" набуло право користування земельною ділянкою, розміщеною під об`єктом оренди, визначеним умовами договору від 27.04.2018 №14, договору суборенди від 01.11.2019 №01-06/38 у силу положень силу ч.ч. 1 та 2 ст. 796 Цивільного кодексу України, незважаючи на відсутність окремо укладених договорів оренди відповідних земельних ділянок. Протилежного суду під час розгляду справи належними та допустимими доказами не доведено.

Як наслідок, твердження відповідача про не надання позивачем документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт роздрібної торгівлі пальним, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення, стосовно заявника ТОВ "СТОКЛЕН ЮА", спростовано наявними у матеріалах справи доказами, з урахуванням фактичних обставин даної справи.

Щодо висновків відповідача про не надання позивачем актів вводу в експлуатацію об`єкта або актів готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікатів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для роздрібної торгівлі пальним (з урахуванням вимог ч. 3 ст. 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального"), суд зазначає про наступне.

Згідно ст. 18 Закону № 481/95-ВР, тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.

Отже, до 01.01.2022 подання документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію не є обов`язковою умовою, без якої не можливо б було отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним. Проте, за відсутності зазначених документів, законом встановлено за необхідне подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відмова Головного управління ДПС у м. Києві у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА" за адресою місця торгівлі: м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 17 є безпідставною та необґрунтованою, адже Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА" дотримано всіх встановлених законодавством вимог для отримання такої ліцензії.

Як наслідок, оскаржуване рішення ГУ ДПС у м. Києві про відмову у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 02.04.2020 №58710/10/26-15-32-03-21 за адресою торгівлі 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17 підлягає скасуванню, водночас, ГУ ДПС у м. Києві, з урахуванням встановлених судом обставин справи та вищенаведених висновків суду, слід зобов`язати видати ліцензію ТОВ "СТОКЛЕН ЮА" на право роздрібної торгівлі паливом за адресою місця торгівлі: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/18.

Отже, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду наступні документи:

копію договору №28/04/20 про надання правової допомоги від 28.04.2020;

копію додаткової угоди №1 до Договору №28/04/20 про надання правової допомоги від 28.04.2020;

копію платіжного доручення від 30.04.2020 №@2PL816387;

копію попереднього розрахунку суми судових витрат від 13.05.2020.

Так, згідно пп. 1.2 договору №28/04/20 про надання правової допомоги від 28.04.2020 (предмет договору) перелік та вартість послуг з правової допомоги визначається додаткової угодою до Цього договору.

Згідно п. 1 Додаткової угоди №1 до Договору №28/04/20 про надання правової допомоги від 28.04.2020 клієнт доручає, а адвокат приймає а себе зобов`язання, на умовах, викладених в Договорі №28/04/20 про надання правової допомоги від 28.04.2020, надати клієнту за винагороду послуги із правової допомоги щодо оскарження в судовому порядку рішення ГУ ДПС у м. Києві від 02.04.2020 №58710/10/26-15-32-03-21, а саме супроводження судової справи у першій, апеляційній та касаційній інстанціях (підготовка та подання процесуальних документів, участь у судових засіданнях).

Пунктом 2 додаткової угоди передбачено, що за послуги передбачені п. 1 даної Угоди клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у сумі, що становить 20000 грн (двадцять тисяч) гривень , шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвоката авансовим платежем в день підписання цієї додаткової угоди до Договору.

Відповідно до попереднього розрахунку від 13.05.2020, розрахунок здійснений наступним чином:

судовий збір - 2102,00 грн

гонорар адвоката за представництво в суді - 12000 грн

витрати на іншу правничу допомогу - 8000 грн.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 Додаткової угоди №1 до Договору №28/04/20 про надання правової допомоги від 28.04.2020 адвокат надає послуги із правової допомоги щодо оскарження в судовому порядку рішення ГУ ДПС у м. Києві від 02.04.2020 №58710/10/26-15-32-03-21, а саме супроводження судової справи у першій, апеляційній та касаційній інстанціях (підготовка та подання процесуальних документів, участь у судових засіданнях).

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 резолютивної частини ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2020 розгляд справи 640/10872/20 вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Відтак, згідно положень КАС України розгляд справи у порядку спрощеного провадження не передбачає перегляд рішення у касаційному порядку. Вказане унеможливлює виконання додаткової угоди №1 в частині супроводження справи у суді касаційної інстанції. Більше того, згідно вказаної додаткової угоди предметом угоди, серед іншого, є участь адвоката у судових засіданнях. Разом з тим, згаданою вище ухвалою суду розгляд справи призначено без виклику сторін у судове засідання.

Також варто зазначити, що Пунктом 2 додаткової угоди передбачено, що за послуги передбачені п. 1 даної Угоди клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у сумі, що становить 20000 грн (двадцять тисяч) гривень , шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвоката авансовим платежем в день підписання цієї додаткової угоди до Договору. Вказана додаткова угода датована 28.04.2020, проте платіжне доручення яке надано позивачем датується 30.04.2020, що може свідчити про не належність вказаного платіжного доручення до факту сплати згідно з додатковою угодою №1. Більше того, у вказаному платіжному доручення відсутні посилання на Договір №28/04/20 від 28.04.2020 чи на Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №28/04/20 від 28.04.2020. Зазначений в платіжному дорученні документ «рах №1 від 28.04.2020» до матеріалів справи позивачем не наданий.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи, вище викладені обставини, а також те, що позивачем не надано детального розрахунку вартості послуг за правничу допомогу, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми коштів у розмірі 20000 грн згідно платіжного доручення від 30.04.2020 №@2PL816387, зважаючи на відсутність можливості визначити частину витрат пов`язаних з розглядом справи в Окружному адміністративному суді міста Києва та визначення таких витрат неминучими та фактичними.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 13.05.2020 №34035 позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., відтак саме вказана сума судового збору, враховуючи обсяг задоволених позовних вимог, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА" (вул. Бориспільська,28А, Київ 93, 02093 , ) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у місті Києві про відмову у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА" ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним від 02.04.2020 №58710/10/26-15-32-03-21 за адресою торгівлі 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17.

3. Зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві видати ліцензію Товариству з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА" на право роздрібної торгівлі паливом за адресою місця торгівлі: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 17.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОКЛЕН ЮА" (вул. Бориспільська,28А, Київ 93, 02093 , ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102, 00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (вул. Шолуденка, 33/19, Київ, Центральна Частина Києва, Київ, 04655, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Р.О. Арсірій