Справа № 823/1596/17
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 823/1596/17

адміністративне провадження № К/9901/41121/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання нечинними та скасування наказів, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16.11.2017, прийняту у складі головуючого судді Гайдаш В.А., та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018, прийняту у складі колегії суддів: Василенка Я.М. (головуючий), Файдюка В.В., Чаку Є.В.

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - ГУНП в Черкаській області), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

1.1. - визнати нечинним та скасувати наказ ГУНП в Черкаській області від 05.09.2017 № 2396 про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_1 шляхом звільнення зі служби в поліції;

1.2. - визнати нечинним та скасувати наказ ГУНП в Черкаській області від 20.10.2017 № 279 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту ОВС);

1.3. - поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з 20.10.2017.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказав, що відповідач протиправно дійшов висновку щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення зі служби в поліції, з підстав ніби то агресивного поводження, пошкодження майна, вчинення ним бійки 22.07.2017 в адресу свого колеги капітана поліції ОСОБА_2 та його знайомої гр. ОСОБА_3 , оскільки вказані висновки здійснені відповідачем виключно на поясненнях вказаних вище осіб, без врахування тієї обставини, що підставою для виклику працівників патрульної поліції слугував факт повідомлення саме позивачем про завдання йому тілесних ушкоджень дільничним інспектором ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, в матеріалах службового розслідування відсутні докази завдання позивачем дільничному інспектору ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень або пошкодження майна у спірних правовідносинах. Позивач також зазначив, що у зв`язку із неправомірними діями дільничного інспектора ОСОБА_2 , позивач із 22.07.2017 по 17.08.2017 перебував на безперервному лікуванні, однак вказані обставини не були відповідачем належним чином з`ясовані та взяті до уваги, як доказу неправомірних дій не позивача, а навпаки дільничного інспектора ОСОБА_2 щодо позивача. Також під час службового розслідування не були опитані працівники патрульної поліції, які прибули на виклик позивача 22.07.2017 стосовно обставин конфлікту між позивачем та дільничним інспектором ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , оскільки під час накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідачем не була врахована тяжкість проступку, обставини за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тому на думку позивача оскаржувані накази підлягають до скасування.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 з 08.12.2016 проходив службу в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

4. 22.07.2017 до керівництва Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області звернувся з рапортом дільничний офіцер сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області майор поліції ОСОБА_2 , яким повідомив, що за місцем його проживання вчиняв неправомірні дії дільничний офіцер поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 . Вказана подія зареєстрована в журналі ЄО від 22.07.2017 № 38489.

5. Наказом ГУНП в Черкаській області від 07.08.2017 № 2049 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1 ..

6. Комісією 04.09.2017 підготовлено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1 та наказом ГУНП в Черкаській області від 05.09.2017 № 2396 за вчинення проступків несумісних з подальшим проходженням служби ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

7. На підставі вказаного наказу ГУНП в Черкаській області від 05.09.2017 № 2396 та подання Черкаського відділу поліції відповідачем видано наказ № 279 о/с від 20.10.2017 згідно якого, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 з 20.10.2017.

8. Уважаючи оскаржувані накази відповідача нечинними та такими, які підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду цим позовом.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

9. Черкаський окружний адміністративний суд постановою від 16.11.2017 позовні вимоги задовольнив.

10. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки обставини, зазначені у висновку службового розслідування, спростовуються наданими позивачем до справи письмовими доказами, то відповідачем не в повній мірі досліджено всі обставини події, щодо якої здійснено службове розслідування, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позову.

11. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 13.02.2018 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

IV. Касаційне оскарження

12. У касаційній скарзі ГУНП в Черкаській області, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить скасувати їхні рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

13. У доводах касаційної скарги відповідач зазначає, що оскаржувані накази прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

14. Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

15. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут). Вказаний статут поширює свою дію на поліцейських.

17. Стаття 1 Дисциплінарного статуту передбачає, зокрема, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

18. Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

19. Згідно частин 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

20. Частина 1 статті 7 Дисциплінарного статуту передбачає, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

21. Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

22. Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

23. Зазначена інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб ОВС України при його проведенні.

24. Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмування (поранення), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

25. Підпункт 2.2.5 пункту 2.2 розділу 2 Інструкції визначає, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

26. Відповідно до пункту 1 статті 14 Дисциплінарного статуту, начальник призначає службове розслідування з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу.

27. Згідно з пунктом 2 розділу 2 Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28.04.2016 № 326, визначено гідну поведінку, як недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

28. Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

29. Визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. До того ж закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Таким чином, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку та особи порушника, начальник ГУНП може застосувати до нього стягнення у межах компетенції, виходячи із обставин справи. Працівник поліції згідно Присяги та Правил поведінки не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обов`язку кожного працівника.

30. Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов`язання, а саме бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

VI. Оцінка Верховного Суду

31. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

32. Предметом спору у цій справі є правомірність накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із займаної посади дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_1 .

33. Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували висновки службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_1 за вчинення проступків несумісних з подальшим проходженням служби ОСОБА_1 .

34. Разом з тим, як установлено судами попередніх інстанцій, висновок про вчинення позивачем проступків, що на думку відповідача є несумісні з подальшим проходженням служби, здійснено виключно на поясненнях дільничного інспектора ОСОБА_2 , його знайомої ОСОБА_3 та сусіда ОСОБА_4 , які спростовуються протилежними поясненнями позивача. Матеріалами службового розслідування відносно позивача не встановлено доказів отримання дільничним інспектором ОСОБА_2 та його знайомою ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та відомостей щодо пошкодження позивачем майна за адресою: АДРЕСА_1 , а лише взято до уваги пояснення вказаних осіб про такі ушкодження (пошкодження).

35. Натомість, відповідачем під час службового розслідування не було враховано, що саме позивач (22.07.2017 після виникнення вищезазначеного конфлікту) зателефонував на спецлінію « 102» та повідомив, що майор поліції ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 - завдав позивачу тілесні ушкодження та одягнув на нього наручники. Вказану подію було зареєстровано в журналі ЄО 22.07.2017 за № 38458, в той час, як повідомлення майора поліції ОСОБА_2 зареєстровано в журналі ЄО від 22.07.2017 № 38489, тобто вже після повідомлення позивачем про вказану подію.

36. Крім того, згідно листів непрацездатності наданих позивачем, він перебував у тимчасовій непрацездатності в КЗ «Третя Черкаська міська лікарня» у період з 22.07.2017 по 24.07.2017 (серія АДЗ №290674 від 24.07.2017) та у КЗ «Черкаська обласна лікарня ЧОР» у період з 25.07.2017 по 07.08.2017 (серія АДЗ №283353 від 07.08.2017) та з 07.08.2017 по 17.08.2017 (серія АДЗ №283606), що свідчить про отримання позивачем внаслідок вищезазначеного конфлікту тілесних ушкоджень, однак вказані факти не були враховані відповідачем під час винесення оскаржуваних наказів.

37. За наведених обставин Верховний Суд підтримує висновки судів попередніх інстанцій про скасування оскаржуваних наказів ГУНП в Черкаській області № 2396 від 05.09.2017 та № 279 о/с від 20.10.2017 в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції, оскільки обставини, зазначені у висновку службового розслідування не відповідають дійсності, а відповідачем не в повній мірі досліджено всі обставини події, щодо якої здійснено службове розслідування.

38. Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

39. Крім того, колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що визнання протиправним та скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідача, як вказано скаржником, а реалізацією судом положень статті 2 КАС України в частині перевірки обґрунтованості прийнятих рішень, прийняття таких на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

40. Ураховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційні скарги на судові рішення в цій справі були подані до набрання чинності цим Законом і рогляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає їх у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).

41. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази

43. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

44. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення.

2. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко