Справа № 826/3479/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 серпня 2020 року м. Київ № 826/3479/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2016 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Український професійний банк» Пантіну Л.О. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_1 , стосовно якої необхідно здійснити виплати за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 103 100 грн. за договором банківського вкладу «Стандарт» № 350615 від 28.05.2015 року, укладений з ПАТ «Український професійний банк». В іншій частині адміністративного позову відмовлено. Також, судові витрати в сумі 275, 60 грн. стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

18 липня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчі листи № 826/3479/16.

01 липня 2020 року до суду надійшла заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню виданого у справі № 826/3479/16, а саме в частині стягнення судових витрат у сумі 275,60 грн. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Дана заява обґрунтовано тим, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів коштів, а тому у останнього відсутні законні підстави для виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань.

Для розгляду зазначеної заяви призначено судове засідання на 16.07.2020 року, проте у судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 374 КАС України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Розглянувши дану заяву, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 374 КАС України судом встановлено, що для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підстави:

1) якщо його було видано помилково;

2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням;

3) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

4) з інших причин.

Як вбачається з поданої заяви, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наголошує, що підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є відсутність у боржника обов`язку щодо його виконання, у зв`язку з відсутністю у боржника бюджетних асигнувань.

При цьому, оскільки відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Проте Фонд дійсно не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 січня 2012 року за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.

Разом з тим, приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05 липня 2012 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за № 1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

Ураховуючи викладене, суду дійшов висновку, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наявний обов`язок щодо відшкодування понесених позивачем судових в незалежності від наявності або відсутності бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок викладено у додатковій поставові Великої палати Верховного суду від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки наявний обов`язок боржника щодо виконання виконавчого документа та відсутні інші причин для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 241-243, 248, 250, 256, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда