Справа № 826/2505/15
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2505/15
УХВАЛА

13 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Кузьмишиної О.М.,

Степанюка А.Г..,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

за участю учасників судового процесу:

від апелянта (заявника): Боровик О.О. ,

від відповідача 1: Гудков Д.В.,

від відповідача 2: Горелик Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України, прокуратури міста Києва про скасування наказу, поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, прокуратури міста Києва про скасування наказу, поновлення на роботі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року адміністративний залишено без розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження з підстав визначених пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року у справі 826/2505/15 та на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі 826/2505/15.

03 червні 2020 року представником позивача було подано до суду заяву про перегляд ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року за нововиявленими обставини.

Заява обґрунтована зокрема тим, що 28 травня 2020 року представником позивача було отримано відповідь заступника керівника апарату Окружного адміністративного суду м. Києва на адвокатський запит зі змісту якої позивач дізнався про порушення судом першої інстанції порядку ухвалення судових рішень у даній справі, а саме: зазначення судом дат судових рішень, які не відповідають дійсності; несвоєчасне відправлення судових рішень їх до реєстрів, не повідомлення сторін про дату, час та місце судових засідань, направлення судової поштової кореспонденції з порушенням строків та на неналежну поштову адресу.

Разом з тим, представник позивача звертає увагу апеляційного суду, що наведені обставини є саме нововиявленими, оскільки до моменту проведення перевірки керівником апарату суду та отримання відповіді на адвокатський запит, позивачу не могло бути відомо про вказані порушення, зокрема, у зв`язку з тим, що позивач не має доступу до автоматизованої системи документообігу суду.

З огляду на зазначене та враховуючи, що вказані обставини не досліджувались судом апеляційної інстанції, позивач вважає, що передбачені КАС України підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження були відсутні.

Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, правові позиції Верховного Суду позивач вважає, а також те, що вказані обставини не були встановлені судом першої інстанції під час розгляду справи, що наявні законні підстави для скасування ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі та прийняття нового судового рішення про задоволення вимог апеляційної скарги за нововиявленими обставинами, а саме - скасування ухвали Окружного адміністративного суду м. Києві від 28 лютого 2019 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заяви та просив суд скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києві від 28 лютого 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представники відповідачів у судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року, оскільки зазначені у заяві обставини не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог ст. 361 КАС України.

Перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає про таке.

Положеннями ст. 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

При цьому, приписами ч. 4 вказаної норми імперативно визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, з аналізу наведеної норми вбачається, що до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. При цьому, колегія суддів зауважує, що однією з необхідних та загальних ознак нововиявлених обставин є істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) .

Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі; обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати нововиявленими, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи існували ці обставин на час розгляду справи; чи могла особа, яка звертається із заявою про перегляд рішення, або суд знати про ці обставини на час розгляду справи; чи вплинуло б врахування цих обставин на зміст судового рішення. Істотність обставини означає, що якби суд її міг урахувати при розгляді справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

Як встановлено судом, підставою для звернення позивача до суду з заявою про перегляд ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року (якою позивачу було відмовлено у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском встановленого ст. 295 КАС України строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та відсутністю поважних причин для його поновлення) за нововиявленими обставинами стало отримання ним інформації від заступника керівника апарату Окружного адміністративного суду м. Києва щодо допущення судом першої інстанції чисельних порушень норм процесуального права під час розгляду даної справи, що викладена у листі від 28.05.2020 № 03.2-10/1077/20.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 300 КАС України за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно з положеннями п. 2-3 ч. 1 ст. 306 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень; з`ясовує, які обставини визнаються та які заперечуються учасниками справи.

Також, відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу по суті (встановлює обставини справи та надає правову оцінку прийнятому судом першої інстанції рішенню) лише після відкриття провадження у справі.

Разом з тим, суд роз`яснює, що у разі прийняття судом апеляційної інстанції ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, розгляд апеляційної скарги судом взагалі не здійснюється (тобто суд не досліджує зміст доводів та вимог апеляційної скарги, не з`ясовує обставин справи, та не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції).

Колегія суддів зазначає, що під час прийняття ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, колегією суддів вирішувалось питання виключно щодо поважності причин пропуску позивачем встановленого ст. 295 КАС України строку звернення до суду з апеляційною скаргою з метою його поновлення. При цьому, за результатом розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на вказану ухвалу, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції було правильно застосовано норми процесуального права.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Отже, з огляду на зазначене та враховуючи, що жодні обставини на які посилався апелянт в обґрунтування вимог апеляційної скарги судом апеляційної інстанції під час ухвалення рішення про відмову у відкритті провадження у справі не встановлювались та не досліджувались, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені позивачем у заяві обставини не впливають на законність і обґрунтованість ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року.

Крім того, на переконання колегії суддів, позивач мав реальну можливість отримати вказану у листі від 28 травня 2020 № 03.2-10/1077/20 інформацію безпосередньо після отримання оскаржуваного рішення суду першої інстанції та/або в межах строків встановлених судом на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 27 травня 2019 року.

За наведених обставин у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що наведені позивачем в якості підстав для перегляду ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року обставини у розумінні КАС України не є нововиявленими, оскільки жодним чином не впливають на суть прийнятого судом рішення, а також могли бути відомі позивачу безпосередньо станом на час звернення до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішеннях від 28.11.1999 у справі "Брумареску проти Румунії" та від 24.07.2003 року у справі "Рябих проти Росії" наголосив, що "одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитись під сумнів". "Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтись повторного розгляду та винесення нового рішення у справі".

З огляду на зазначене, враховуючи норми чинного законодавства та встановлені обставини справи висновку, керуючись принципом верховенства права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 01 липня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 242, 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.М. Кузьмишина

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 14 серпня 2020 року