Справа № 520/1665/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

05 серпня 2020 р. Справа № 520/1665/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Дробязги Т.В.,

за участю:

представників позивача - Чернявської Ю.С., Антипова О.В.,

представника відповідача - Соіч Ю.Г.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Да Вінчі" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Да Вінчі" (надалі за текстом ТОВ "Да Вінчі", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (надалі за текстом ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Харківській області про застосування фінансових санкцій № від 21.12.2019 на суму 102552,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із прийнятими ГУ ДПС у Харківській області рішенням № від 21.12.2019 про застосування фінансових санкцій на суму 102552,00 грн., вважає її необґрунтованою, оскільки контролюючий орган надав невірної правової оцінки діям ТОВ "Да Вінчі", як суб`єкта ліцензування, та, як наслідок, застосував норму абзацу 10 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, до правовідносин, до яких вона застосована бути не може.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 04.03.2020 від представника ГУ ДПС у Харківській області надійшов відзив на позовну заяву.(а.с. 53-55).

23.03.2020 до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому викладено правову позицію позивача стосовно порушених відповідачем у відзиві на позову питань.(а.с.73-77).

22.06.2020 протокольною ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 05.08.2020 року о 11:00 год.. (а.с.154-156).

Так, відповідно до ч. 7 ст. 243 КАС України, ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та наявні матеріали адміністративної справи.

Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 27.11.2019 співробітниками ГУ ДПС у Харківській області проведено фактичну перевірку ТОВ «Да Вінчі» з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів

Перевірку проведено на підставі наказу В.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області № 2151 від 13.11.2019 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Да Вінчі» за місцем фактичного провадження діяльності у господарському об`єкті, розташованому за адресою: ул. Академіка Проскури, буд.1 ресторан «Да Вінчі». м. Харків, з 19.11.2019 тривалістю не більше 10 діб за період діяльності підприємства з 01.01.2017 по день закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв. тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР у сфері роздрібної та оптової торгівлі. (а.с.12).

За результатами перевірки співробітниками контролюючого органу складений Акт (довідка) № 975/20-40-32-01-08/32950077 від 29.11.2019 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів (надалі за текстом - акт). (а.с.13-16).

Податковим органом в акті перевірки вказано, що в період з 01.03.2017 по 20.04.2017, підприємство використовувало у господарській діяльності, зокрема під час реалізації алкогольних напоїв, реєстратор розрахункових операцій, не внесений в додаток до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (РРО - Марія 304-Т. фіскальний номер , заводський номер ЗА 100101625), чим порушено вимоги ч.ч. 34, 36 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР. Опис алкогольних напоїв, реалізованих з застосуванням РРО, не внесеного в додаток до ліцензії наведено в додатку Д2 до акту перевірки згідно електронних копій чеків РРО наявних в підсистемі «Чеки РРО» ІС «Податковий блок».

ТОВ «Да Вінчі» 12.12.2019 за вих. №23/19 направило на адресу ГУ ДПС у Харківській області заперечення на Акт (довідка) № 975/20-40-32-01-08/32950077 від 29.11.2019 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів, в якій просив зокрема не застосовувати фінансові санкції за порушення вимог ч.ч. 34, 36 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР. (а.с.17-22).

За результатами розгляду заперечення ГУ ДПС у Харківській області листом від 21.12.2019 за № 14383/10/20-40-32-01-19 повідомило ТОВ «Да Вінчі», що висновку Акту фактичної перевірки є об`єктивними, неупередженими та доведеними матеріалами перевірки.(а.с.23-24).

На підставі вказаного Акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій № від 21 грудня 2019р. про застосування до ТОВ «Да Вінчі» фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 102 552,00 грн., за роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронно- касовий апарат (книг обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії згідно з абзацом 10 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів га пального`від 19.12.1995 № 481/95-ВР. (а.с.26).

Рішення відповідача про застосування фінансових санкцій за № від 21.12.2019 отримано ТОВ «Да Вінчі» 16.01.2020 поштою, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с. 57), поштовим конвертом з цифровим ідентифікатором поштового відправлення 110 та витягом про відстеження відправлення за штриховим ідентифікатором конверта з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (а.с. 27-28).

ТОВ «Да Вінчі» вважаючи, що Рішення ГУ ДПС у Харківській області про застосування фінансових санкцій за № від 21.12.2019 на суму 102 552,00 грн., не відповідає діючому законодавству, є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даними позовом.

Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України).

Відповідно до положень п. п. 19-1.1.16-19-1.1.19 п. 19.1 ст. 19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів.

Відповідно до п.п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Спеціальним Законом, що визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP (надалі - Закон № 481/95-BP).

Відповідно до статті 1 Закон № 481/95, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За приписами статті 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з абзацом 7 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Частиною першою статті 16 Закону № 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За приписами статті 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Так, під час розгляду адміністративної справи судом встановлено та не спростовано сторонами, що під час проведення фактичної перевірки позивача було встановлено, що у період з 09.03.2017 по 19.04.2017 підприємством здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (надалі за текстом - ЕККА), не зазначений у ліцензії, чим порушено ч. 36 ст. 15 Закону від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і збігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Як вказувалось вище, вказане порушення відображене з акті перевірки від 29.11.2019 №975/20-40-32-01-08.

Так, відповідальність за таке порушення передбачена абз. 7 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР у вигляді застосування фінансових санкцій у розмірі 200% вартості і товарів, але не менше 10000,00 грн..

Згідно з інформаційною базою даних Державної податкової служби України (надалі - ДПС України), на яку надходять електронні копії розрахункових документів, встановлено, що вартість реалізованих алкогольних напоїв у період з 09.03.2017 по 19.04.2017 склала 51276,00 гривень.

Отже, сума фінансової санкції, застосованої в рішенні відповідача від 21.12.2019 №102493201, складає 102552,00 гривень (51276 х 200%).

Факт проведення операцій з продажу алкогольних напоїв через ЕККА, не зазначений у ліцензії, не заперечується позивачем та підтверджується додатками до позовної заяви, та документами, доданими до відзиву відповідачем.

Водночас, обґрунтування вимог позовної заяви фактично зводиться до посилань на недосконалість законодавчого врегулювання процедури внесення змін у додаток до ліцензії.

При цьому, 02.03.2018 ТОВ «Да Вінчі» зареєструвало в Київській об`єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області реєстратор розрахункових операцій МАРІЯ-304Т, заводський номер ЗА , реєстраційний номер .

Між тим, 20.04.2017 ТОВ «Да Вінчі» подано до ГУ ДФС у Харківській області заяву на внесення змін у додаток до ліцензії № 49 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 02.08.2016 по 02.08.2017, у якій просило внести зміни в додаток до ліцензії у зв`язку із зміною ЕККА.

Як було встановлено судом в ході розгляду справи, у цей же день відповідні зміни були внесені контролюючим органом.

Аналізуючи наведене, слід дійти до висновку, що жодних об`єктивних перешкод для внесення змін у додаток до ліцензії ані з боку відповідача, ані з боку законодавця позивачу створено не було.

При цьому, у період з 09.03.2017 по 20.04.2018 позивачем не було вчинено будь-яких дій, спрямованих на внесення відповідних змін до ліцензії (додаток є невід`ємною частиною ліцензії, разом вони складають один цілісний документ), водночас позивач провадив реалізацію алкогольних напоїв через новий ЕККА.

Суд зауважую, що факт реєстрації нового ЕККА жодним чином не вказує на намір суб`єкта господарювання використовувати даний ЕККА під час реалізації підакцизних товарів.

Нормами чинного законодавства також не встановлено обов`язку органу ДПС вносити до ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями суб`єкта господарювання всі зареєстровані ним реєстратори розрахункових операцій.

Так, згідно з ч. 35 ст. 15 Закону № 481/95-ВР у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються перелік ЕККА (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також адреса місця торгівлі.

Відповідно до ч. 36 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР у разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту підприємницької діяльності ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта підприємницької діяльності), орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта підприємницької діяльності протягом трьох робочих днів видає суб`єкту підприємницької діяльності ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Отже, зважаючи на викладене, роздрібна торгівля алкогольними виробами здійснюється виключно через реєстратор розрахункових операцій, зазначений у ліцензії.

Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Верховного Суду викладеній в постанові суду від 20.11.2018 по справі № 2а-9358/11/1370.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В порушення вказаного, судом встановлено, що позивачем не вжито всіх необхідних дій для включення інформації про новий ЕККА до ліцензії на право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями, як передбачено ч. 36 ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд робить висновок, що контролюючий орган діяв виключно на підставі вимог чинного законодавства та в межах повноважень, рішення про застосування фінансових санкцій винесені законно, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатніх доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, про що описано вище та довів його відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Водночас докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999 р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі ХіроБалані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та МесропМовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Да Вінчі" до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 серпня 2020 року.

Суддя Ю. О. Супрун