Справа № 465/6936/19
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

справа№465/6936/19

13 серпня 2020 року

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10), в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати постанову Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017 у справі № 465/7218/16-а в повному обсязі, а саме: призначити ОСОБА_1 з 04.05.2016 пенсію за вислугою років відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993 в розмірі 90% посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом (80 % посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим законом плюс один відсоток за кожний повний рік роботи на державні службі, але не більше 90 % посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок передбачених цим законом).

Ухвалою від 04.05.2020 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з тих підстав, що позивач пропустила строк звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав дізналася ще у 2017 році у зв`язку із прийняттям ГУ ПФ України у Львівській області на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017, розпорядження №812700 від 14.06.2017.

З матеріалів справи видно, що позивач звернулася до суду із зазначеним позовом 28.11.2019.

22.07.2020 суд прийняв ухвалу про встановлення ОСОБА_1 десятиденного строку з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду. Вказану ухвалу позивачем отримано особисто 28.07.2020.

Ухвалою від 22.07.2020 продовжено строк розгляду справи до отримання судом заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

Однак, станом на 13.08.2020 позивач вимоги ухвали суду 22.07.2020 не виконав, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунув.

Частинами 1 та 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

З матеріалів позовної заяви видно, що 11.07.2016 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993.

Рішенням УПФУ у Франківському районі м. Львова №121-Ч/8 від 25.07.2016 їй було відмовлено в призначенні вказаної пенсії, оскільки відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-19 в редакції від 10.12.2015 призначення пенсії особам, що набули стаж державної служби в контролюючих органах податкової служби, не передбачено.

Не погодившись з таким рішенням відповідача позивач звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2017 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова про зобов`язання призначити пенсію задоволено. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова призначити ОСОБА_1 з 04.05.2016 пенсію за вислугою років відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993.

Судом також встановлено, що на виконання постанови Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017 Залізничним об`єднаним УПФ України м. Львова розпорядженням від 14.06.2017 № 812700 ОСОБА_1 з 04.05.2016 призначено пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Згідно з розпорядженням від 14.06.2017 № 812700, пенсію ОСОБА_1 призначено у розмірі 60% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за її останнім місцем роботи згідно з довідкою Залізничної ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 08.07.2016 № 8905/10/13-03-05-00-24/165.

Не погодившись з таким призначенням пенсії в розмірі 60% заробітної плати державного службовця, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо повного виконання постанови Франківського районного суду м. Львова від 24.02.2017 по справі №465/7218/16-а.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1805/4280/ч-20/11.03-06 від 05.09.2019 їй було відмовлено в перерахунку вказаної пенсії з 60% на 90%, так як пенсія державного службовця призначена в розмірі, визначеному чинним на дату виконання судових рішень Закону № 889- VIII, - 60% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи заявниці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно з представленою ОСОБА_1 довідкою, виданою Залізничною ОДПІ ГУДФС у Львівській області.

Вважаючи дії відповідача в частині відмови в перерахунку пенсії неправомірними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом 28.11.2019.

Разом з тим, суд зазначає, що пенсія є щомісячним платежем, а тому, не отримуючи кожного місяця у належному розмірі починаючи з 04.05.2016 позивач повинна була бути обізнана про порушення свого права та мала змогу звернутись до суду за їх захистом.

Вказаний висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 08.08.2019 у справі № 127/13736/16-а, від 09.12.2019 у справі №431/1700/16-а.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, твердження позивача, що відносини щодо реалізації її права на соціальний захист між нею та пенсійним органом виникли з моменту отримання відповідачем його заяви про перерахунок пенсії, є безпідставними та не беруться судом до уваги при визначенні строку звернення до суду з даним позовом.

Отже, звернувшись 28.11.2019 до суду з позовом щодо призначення ОСОБА_1 з 04.05.2016 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993 в розмірі 90% посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом (80 % посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим законом плюс один відсоток за кожний повний рік роботи на державні службі, але не більше 90 % посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок передбачених цим законом), позивач пропустила строк звернення до суду.

При цьому поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення до суду щодо захисту своїх прав позивачем не вказано.

Суд також вважає безпідставними доводи позивача про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносинах строків звернення до суду, виходячи з наступного.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано правових підстав для не застосування до спірних правовідносин строків звернення до суду передбачених ст.122 КАС України.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом не вбачається, позивачем таких не зазначено, не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом без поважних на те причин.

Згідно ч. 3 та 4 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.3 та ч.4 ст.123 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом без поважних на те причин, підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними відсутні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Згідно із ч.4 ст. 240 КАС України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 123, п.8 ч.1 ст.240, ст.ст. 241-243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Лунь З.І.