Справа № 160/4133/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року Справа № 160/4133/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.,
секретаря судового засідання Туренко К.М.,
представника відповідача Камишникової Ю.М.,
представника третьої особи Чохи К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С" до Дніпровської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення №266/55 від 25 березня 2020 року, -
14 квітня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровської міської ради, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛЮТ-С» від 16 липня 2014 року та 02 жовтня 2019 року щодо надання дозволу на оформлення відповідних документів (проекту землеустрою) для відведення у оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 по фактичному розміщенні об`єктів нерухомості, що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «САЛЮТ-С»;
- зобов`язати Дніпровську міську раду належним чином розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛЮТ-С» від 16 липня 2014 року та 02 жовтня 2019 року щодо надання дозволу на оформлення відповідних документів (проекту землеустрою) для відведення у оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 по фактичному розміщенні об`єктів нерухомості, що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «САЛЮТ-С»;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради №266/55 від 25 березня 2020 року «Про надання КП «БЮРО», дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі колишнього кінотеатру «Салют» по АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 27 грудня 2012 року, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ - С" придбало об`єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Даний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського місько нотаріального округу Гуфман Я.С. та зареєстрований у реєстрі за номером 1059. Разом з тим, 27 грудня 2012 року, вищевказаний договір купівлі - продажу об`єктів нерухомості був належним чином зареєстрований у Державному реєстрі правочинів, про що свідчить витяг з Державного реєстру правочинів № 12411669. 30 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуфман Я.С. проведено державну реєстрацію договору купівлі-продажу № 1059, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Таким чином з 30 березня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С" є законним власником об`єкту нерухомого майна за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набере: Перемоги, будинок 128 - К. Зазначає, що об`єкти нерухомого майна, шо належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ С", знаходяться саме на земельній ділянці (в межах земельної ділянки) щодо якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою Комунальному підприємству "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради. За таких підстав, з прийняттям рішення Дніпровської міської ради 25 березня 2020 року за номером 266/55, вбачається порушення прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С". Крім того, позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С" 16 липня 2014 року подавало міському голові міста Дніпропетровська Куліченко І.І відповідну заяву щодо можливості оформлення документів для отримання в оренду земельної ділянки за фактичним розміщенням об`єктів нерухомого майна що знаходять за адресою: АДРЕСА_1. Проте заява залишилася не розглянутою. Також, 02 жовтня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С" повторно звернулося до міського голови міста Дніпра Філатова Б.А. з проханням надати дозвіл оформлення відповідних документів щодо отримання в оренду земельної ділянки за фактичним розміщенням об`єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1. Вкзана заява також залишилася не розглянутою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою також залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року вирішено подальший розгляд справи № 160/4133/20 здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом також встановлено, що між ТОВ «Салют-С» та громадянином ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу від 27.12.2012 (зареєстровано в реєстрі за №1059), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати об`єкт нерухомого майна - будівлі та споруди автостоянки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у власність покупця (п.1.1).
Вказаний договір 27.12.2012 року зареєстровано за №5424893 в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується відповідним Витягом №12411669.
Відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію права власності проведено 24.03.2016 року, номер запису про право власності 13931795.
Таким чином, позивач вказує на те, що об`єкти нерухомого майна, які належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ -С", знаходяться саме на земельній ділянці (в межах земельної ділянки) щодо якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою Комунальному підприємству "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради. Отже, на думку позивача, при прийнятті рішення Дніпровською міською ради 25 березня 2020 року за номером 266/55, вбачається порушення прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ - С".
Разом з цим, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С" було подано міському голові міста Дніпропетровська Куліченко І.І. заяву Вх.№36/3696 від 16.07.2014 року щодо надання дозволу на оформлення відповідних документів (проекту землеустрою) для відведення у оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 по фактичному розміщенні об`єктів нерухомості, що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С".
Однак, позивачем не було отримано жодної відповіді від відповідача щодо результату розгляду клопотання (Вх.№36/3696 від 16.07.2014 року).
Також,Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С"повторнозвернулося до міського голови міста Дніпра Філатова Б.А.із заявою Вх.№36/4509 від 02.10.2019 року щодо надання дозволу на оформлення відповідних документів (проекту землеустрою) для відведення у оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню об`єктів нерухомості, що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С".
Листом департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 22.04.2020 року № 7/13-821 позивача було повідомлено, що відповідно до положень ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:
- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;
- формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до ЗУ «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки у інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Таким чином, для подальшого оформлення документів на запитувану земельну ділянку необхідно було визначитися із порядком оформлення відповідно до чинного законодавства наявних у позивача документів та подати до міської ради відповідне клопотання щодо надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.
На думку позивача, відповідач своєю бездіяльністю щодо нерозгляду його заяв Вх.№36/3696 від 16.07.2014 року та Вх.№36/4509 від 02.10.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 по фактичному розміщенні об`єктів нерухомості, що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С", порушує права позивача, які гарантовані законами та Конституцією України.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів «а» та «б» частини першої статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Частиною першою статті 18 Земельного кодексу України визначено, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.
Згідно з частиною першою статті 19 Земельного кодексу України землі України, за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з частиною 2 статті 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування закріплено у статті 123 Земельного кодексу України.
Так, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності, на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті «а» частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначенихстаттею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з частинами 1-2 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134цього Кодексу.

Слід зазначити, що у статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від21.05.1997року №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до статті 53 Закону №280/97-ВР основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць, і є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема про вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з підпунктом 9 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону №280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

За приписами частини 1 статті 46 Закону №280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматися у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевказані норми, які регулюють спірні правовідносини, слід дійти висновку, що за результатами розгляду заяв (клопотань) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач має прийняти одне з таких рішень: наказ про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування; рішення про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням конкретних причин відмови, які передбачені частиною сьомою статті 123 Земельного кодексу України. Надання дозволу або мотивована відмова у наданні такого дозволу оформляється рішенням відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Разом з цим, орган місцевого самоврядування зобов`язаний на засіданні сесії ради прийняти рішення про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 12.09.2019 у праві №461/681/16-а (реєстраційний номер судового рішення - 84195861) та від 18.10.2018 у справі №826/19135/16 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 77248189).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.07.2018 у справі №389/73/15-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 75082513) дійшов висновку про те, що Земельним кодексом України не передбачено право ради взагалі не розглядати питання затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки або проекту землеустрою із подальшою передачею земельної ділянки у власність, а закріплено, що орган місцевого самоврядування зобов`язаний прийняти відповідне рішення (ст. 122 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Отже, відповідно до положень вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності міської ради, останньою має бути прийнято відповідне рішення.

У даному випадку позивач звернувся до відповідача із відповідними заявами, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень був зобов`язаний прийняти на засіданні сесії відповідне управлінське рішення про погодження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні із зазначенням підстав відмови.

Однак, відповідач не приймав жодного рішення за результатами розгляду поданих позивачем заяв про надання дозволу на складання проекту землеустрою.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах лист департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 22.04.2020 року № 7/13-821 не є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що за результатами розгляду заяв позивача про надання дозволу на складання проекту землеустрою відповідач у визначений законом строк не прийняв рішення про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в такому погодженні, суд приходить до висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи, що питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки віднесено до компетенції відповідача - Дніпровської міської ради та приймається ним на основі адміністративного розсуду, що у даному випадку зроблено не було, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача має бути зобов`язання Дніпровської міської ради розглянути звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛЮТ-С» від 16 липня 2014 року Вх.№36/3696 та від 02 жовтня 2019 року Вх.№36/4509 щодо надання дозволу на оформлення відповідних документів (проекту землеустрою) для відведення у оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 по фактичному розміщенні об`єктів нерухомості, що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «САЛЮТ-С».

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради №266/55 від 25 березня 2020 року «Про надання КП «БЮРО», дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі колишнього кінотеатру «Салют» по АДРЕСА_1, суд виходить з наступного.

Позивач вказує, що об`єкти нерухомого майна, які належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ -С", знаходяться саме на земельній ділянці (в межах земельної ділянки) щодо якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою Комунальному підприємству "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради.Отже, вбачається протиправність рішення Дніпровської міської радиза номером 266/55, оскільки надавши Комунальному підприємству "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі колишнього кінотеатру "Салют" по вулиці Набережній Перемоги, будинок 128, Дніпровська міська рада вчинила дії по відношенню до земельної ділянки, на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна, шо на праві приватної власності з 2012 року належать Товариству з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С".

Суд зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.2012 р. (зареєстровано в реєстрі за №1059) позивач є власником нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 128К.

Факт знаходження об`єктів нерухомості, що належать позивачу саме на земельній ділянці, щодо якої Дніпровська міська рада прийняла рішення від 25.03.2020 № 266/55 "Про надання КП "БЮРО" , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі колишнього кінотеатру "Салют" по АДРЕСА_1 не може бути підтверджено договором купівлі-продажу нерухомого майна від 27.12.2012 р.

При цьому, суд критично відноситься до твердження позивача пророзташування об`єктів нерухомого майназа адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 128, оскільки, відповіднодо договору купівлі-продажу від 27.12.2012 р., ТОВ "САЛЮТ-С"євласником обєктів нерухомостіадресою: м.Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 128К. Тобто, адреса розташування належного майна позивачу за договоромвід 27.12.2012 р.та адреса земельної ділянки щодо якої винесене спірне рішення, є різними.

Разом з тим, надання Дніпровською міською радою дозволу на розроблення проекту землеустрою не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність чи користування.

З урахуванням неведеного, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради №266/55 від 25 березня 2020 року задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Частиною 2 статті 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С".

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С" до Дніпровської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення №266/55 від 25 березня 2020 року - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо розгляду звернень Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛЮТ-С» від 16 липня 2014 року Вх.№36/3696 та від 02 жовтня 2019 року Вх.№36/4509 про надання дозволу на оформлення відповідних документів (проекту землеустрою) для відведення у оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню об`єктів нерухомості, що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «САЛЮТ-С».

Зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «САЛЮТ-С» від 16 липня 2014 року Вх.№36/3696 та від 02 жовтня 2019 року Вх.№36/4509.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛЮТ-С" () судові витрати у розмірі 3153,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 20.07.2020 року.

Суддя В.В. Кальник