Справа № 352/593/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 рокуСправа № 352/593/20 пров. № А/857/8728/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Мікули О.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Ратушній М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 3 червня 2020 року (суддя Хоминець М.М., м.Івано-Франківськ, повний текст складено 15 червня 2020 року) у справі за її позовом до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі Управління) в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03.01.2020 №1/32.1-03 (далі Постанова).

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 3 червня 2020 року у задоволенні позов відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила позивач, яка із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права та окремі обставини справи вказує, що згідно Постанови на неї накладено штраф у розмірі 10200 грн за вчинення правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Вона визнана винною у тому, що влаштувала додатковий вхід зі сторони вулиці Бельведерської у нежитлове приміщення підвального поверху житлового будинку АДРЕСА_1 (далі Нежитлове приміщення, Адреса відповідно) без належним чином відведеної земельної ділянки та права на виконання будівельних робіт, чим порушила пункт 1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038-VI). Зазначає, що Нежитлове приміщення за Адресою належить їй та членам її сім`ї на праві спільної часткової власності. 25.10.2012 вони подали в Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області (далі Інспекція) декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку. 08.06.2017 відповідачем було зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме службового приміщення підвального поверху житлового будинку за Адресою. Відповідно до пункту 13 вказаної декларації документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, не вимагається. У пункті 17 декларації зазначено, що на об`єкті виконано всі умови, передбачені проектною документацією згідно з ДБН, стандартами і правилами роботи. Вважає, що відповідач безпідставно виніс оскаржувану Постанову.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач довів правомірність оскаржуваної Постанови, а надані позивачкою докази не спростовують законності і обґрунтованості її прийняття та не підтверджують обставин щодо дотримання позивачем вимог пункту 1 частини першої статті 34 Закону №3038-VI під час виконання робіт по влаштуванню додаткового входу зі сторони вулиці Бельведерської у Нежитлове приміщення за Адресою.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що посадовими особами Управління в період з 23.12.2019 до 09.01.2020 проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: Нежитлові приміщення за Адресою, за результатами якої складено акт від 26.12.2019 №74/32-28 (далі - Акт; а.с.26-34).

У Акті зафіксовано, що позивачем порушено вимоги пункту 1 частини першої статті 34 Закону №3038-VI, а саме влаштування додаткового входу зі сторони вулиці Бельведерської у Нежитлове приміщення за Адресою без належним чином відведеної земельної ділянки та права на виконання будівельних робіт.

На підставі встановленого 26.12.2019 інспектором Гільтайчуком В.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною п`ятою статті 96 КУпАП та припис від цієї ж дати, яким зобов`язано до 26.02.2020 усунути виявлене порушення шляхом приведення земельної ділянки за Адресою до попереднього стану або отримання дозволу на виконання будівельних робіт (а.с.35-37).

03.01.2020 відповідачем прийнято Постанову згідно якої позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено частиною п`ятою статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн (а.с.38-39).

Також як видно із матеріалів справи ОСОБА_1 є власником частки Нежитлового приміщення за Адресою (п`ятнадцять сотих), що підтверджується договором дарування частки нежитлових приміщень від 06.02.2007 №Д105 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.02.2007 (а.с.12-13).

Відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт від 25.10.2012 №ІФ 5 (далі Декларація) що видана на замовлення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на службові приміщення підвального поверху житлового будинку за Адресою ІІІ категорії складності, технічні характеристики якої передбачали 2-входи-освітлення сходових кліток-природне (а.с.15-17).

08.06.2017 Управлінням зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності №ІФ 16 (далі Декларація-1) об`єкт будівництва Нежитлові приміщення за Адресою вважаються закінченим будівництвом та готові до експлуатації. Строк введення об`єкта в експлуатацію ІІ квартам 2017 року. За змістом пункту 13 Декларації-1 інформація про документ, що посвідчує права власності чи користування земельною ділянкою не вимагається згідно з частиною четвертою статті 34 Закону №3038-VI (а.с.18-20).

27.03.2017 замовникам будівництва видано технічний паспорт на громадський будинок Нежитлові приміщення за Адресою (а.с.21-24).

За приписами частин першої, другої статті 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою цієї статті Закону №3038-VI реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначено «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 23.05.2011 №553 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Порядок №553).

Абзацом другим пункту 1 цього ж Порядку встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Підпункти 1-3 пункту 2 Порядку №553 визначають, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва. За правилами пункту 5 вищевказаного Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Також, за змістом пункту 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

В розглядувані справі до Інспекції надійшло звернення мешканців будинку за Адресою з проханням перевірити цілісність фундаменту будинку, який на думку мешканців порушили власники цокольного приміщення підкопом, що тривав протягом 5 місяців (а.с.66-67).

У відповідності з вимогами пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України. Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф (пункти 16, 17, 20, 22 Порядку №553).

За змістом частини п`ятої статті 96 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вище наведені норми та встановлені обставини справи, зважаючи на наявні Декларацію, Декларацію-1, технічний паспорт із схемою поверхового плану в якому зафіксовано в Нежитловому приміщенні два окремих входи та те, що об`єкт Нежитлові приміщення введений в експлуатацію ще у 2017 році, і відповідно до даних Декларації-1 інформація про документ, що посвідчує права власності чи користування земельною ділянкою не вимагається згідно з частиною четвертою статті 34 Закону №3038-VI, апеляційний суд дійшов висновку про безпідставність винесення оскаржуваної Постанови, яка поміж іншим винесена відносно одного замовника та співвласника об`єкта Нежитлового приміщення за Адресою.

Посилання суду першої інстанції на технічний висновок від 02.02.2020 №1908-20-02-ТВ щодо стану конструкцій комерційного приміщення за Адресою та звіту про проведення технічного обстеження від 02.03.2020 зовнішніх фундаментів будинку в осях А/5-13 не встановлюють причинно-наслідкового зв`язку між облаштуванням додаткового входу в 2017 році та загрозою руйнування конструкцій та фундаменту будинку за Адресою в 2020 році.

Крім того, також не підтверджено, що облаштування додаткового входу мали місце у листопаді-грудні 2019 року та не доведено, що порушення законодавства у сфері містобудування вчинила саме ОСОБА_1 . Згідно позиції відповідача, позивач притягнута до відповідальності, оскільки лише вона на час проведення позапланового заходу була присутня на об`єкті перевірки.

Відповідно до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що з огляду на встановлені вище обставини належним способом захисту порушеного права позивача, в межах наданих суду повноважень передбачених статтею 286 КАС щодо розглядуваної категорії справ буде прийняття судового рішення про задоволення позову шляхом скасування Постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Стосовно клопотання позивача-апелянта поновити порушене право і припинити дії, які порушують це право шляхом постановлення окремої ухвали: щодо вчинення протиправних дій відносно позивача службовими особами Управління, Сеник О.М., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а саме внесення неправдивих відомостей в офіційні документи та використання завідомо неправдивого технічного висновку ОСОБА_7 , технічного звіту Л.Босик, які мають юридичне значення і використані проти позивача з ціллю створити їй непереборну шкоду в користуванні майна і обмежити право на правосуддя правопорушення залитий бетоном вхід в підвальне приміщення, щоб суд першої інстанції не міг дослідити і встановити всієї повноти обставин у справі; щодо створення завідомо неправдивих офіційних документів відповідальними особами із кваліфікаційними сертифікатами експертів Шпирун В., і ОСОБА_8 , з використання фотографій із приміщення апелянта без її дозволу і передачу третім особам з ціллю вчинити перешкоду в користуванні її майном знищити вхід і коридор; зобов`язати Міську раду забезпечити поновлення порушеного права ОСОБА_1 у користуванні її майном відновлення входу з боку АДРЕСА_1 у її підвальні приміщення відповідно до технічного паспорта, гарантувати позивачу отримання нею відповідного відшкодування, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що наведені вимоги не підлягають розгляду в межах даного провадження, так як оскаржуваній Постанові відповідно до встановлених обставин справи вище надано оцінку відповідності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень вимогам статті 2 КАС, що має наслідком її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення, натомість підтверджуючих документів того, що технічні висновки та звіт, на який посилається позивач є завідомо неправдивими матеріали справи не містять, такі обставини, так само як і відшкодування шкоди, що завдана неправомірними діями органів державної влади їх посадових осіб, не підлягають встановленню в межах компетенції адміністративного суду в цій справі.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин справи допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 3 червня 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2020 року №1/32.1-03 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. І. Мікула
Д. М. Старунський