Справа № 160/10239/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 160/10239/19
Суддя І інстанції Прудник С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-0407 від 23.04.2019р. про визначення податкового зобов`язання за податковий період 2018р. в сумі 8559,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2018 році при розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не врахована пільга, яка встановлена рішенням Нікопольської міської ради від 30.01.2015 р. № 5-57/VІ.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги. Вказує що суд першої інстанції не врахував того факту, що п.п. 2.1.1 п. 2.1. п. 2 рішення Нікопольської міської ради від 30.01.2015 р. № 5-57/VІ, залишеним без змін рішенням Нікопольської міської ради від 27.01.2017 року № 70-16/VІІ встановлена пільга зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 120 кв. м., крім того не надана пільга встановлена рішенням Нікопольської міської ради від 27.01.2017 року № 70-16/VІІ для таких типів об`єктів, як вбиральні, ванни та гараж з яких складається її квартира.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Від представника відповідача вдруге надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через оголошення загальнодержавного карантину.

Судова колегія враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

В той же час судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 КАС України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 КАС України).

Ураховуючи неодноразові відкладення судових засідань, а також вибірковий підхід Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо розгляду окремих категорій справ у яких воно є стороною і забезпечують явку повноваженого представника в судове засідання апеляційної інстанції, та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 289,9 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м., яка складається з: сходи 1= 5,8 кв.м.; кімната відпочинку 1= 34,3 кв.м.; санвузол 2=16,5 кв.м.; ванна 4=7,9 кв.м.; вбиральня 5=4,4 кв.м.; коридор 6= 10,6 кв.м.; коридор 7= 3,7 кв.м.; гардеробна 8= 10,8 кв.м.; житлова кімната 9= 26,1 кв.м.; житлова кімната 10=21,5 кв.м.; житлова кімната 11= 15,2 кв.м.; зимовий сад 12= 41,2 кв.м.; вітальня 13= 31,0 кв.м.; кухня 14= 33,2 кв.м.; гараж 111= 27,7 кв.м.

Підпунктом 2.1.1., п. 2.1. п. 2 рішення Нікопольської міської ради від 30.01.2015 р. № 5-57/VІ, залишеним без змін рішенням Нікопольської міської ради від 27.01.2017 року № 70-16/VІІ встановлена пільга зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 120 кв. м.

Рішенням Нікопольської міської ради від 27.01.2017 року № 70-16/VІІ встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1 % мінімальних заробітних плат станом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування. Пунктом 1.2. вказаного рішення встановлено 0 ставку для таких типів об`єктів : господарські (присадибні) будівлі (сараї, хліви, гаражі, дітні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції), культурно-спортивні, оздоровчі.

23.04.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області було винесене податкове повідомлення-рішення у відповідності до положень п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54. п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України № про визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік» у розмірі 8559,18 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є встановлення місцевих податків і зборів, затвердження їх ставок, а також прийняття рішень щодо надання пільг з їх сплати відповідно до вимог ПК України.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з підпунктом 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 ПК України копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням мінімальної ставки місцевих податків та зборів (підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Кодексу).

При цьому ПК України містить ряд норм, відповідно до яких передбачається щорічне прийняття рішень органів місцевого самоврядування стосовно встановлення місцевих податків та зборів.

Так, згідно з підпунктом 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належать, зокрема, до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Враховуючи вищезазначені положення ПК України органи місцевого самоврядування мають щорічно (до 15 липня року) приймати рішення про встановлення місцевих податків і зборів, здійснювати перегляд розміру ставок місцевих податків і зборів або продовжувати дію попередніх рішень, що були прийняті.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII запроваджено новий місцевий податок, а саме - податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до статті 10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 143 Конституції України.

Згідно з пп. 266.3.1 п.266.3 ст. 266 Податкового кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Також, підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 цього ж кодексу визначено пільги із сплати податку, базою оподаткування якого є об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, а саме:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир і житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток) - на 180 кв. метрів.

Відповідно до пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 2.1.1., п. 2.1. п. 2 рішення Нікопольської міської ради від 30.01.2015 р. № 5-57/VІ, залишеним без змін рішенням Нікопольської міської ради від 27.01.2017 року № 70-16/VІІ встановлена пільга зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 120 кв. м.

Рішенням Нікопольської міської ради від 27.01.2017 року № 70-16/VІІ встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1 % мінімальних заробітних плат станом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування. Пунктом 1.2. вказаного рішення встановлено 0 ставку для таких типів об`єктів : господарські (присадибні) будівлі (сараї, хліви, гаражі, дітні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції), культурно-спортивні, оздоровчі.

В той же час контролюючим органом у розрахунку податку на 2018 рік врахована пільга у вигляді зменшення бази оподаткування відповідно до п.п. 266.4.1 «а») п. 266.4 ст. 266 ПК України для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів, але не врахована пільга встановлена підпунктом 2.1.1., п. 2.1. п. 2 рішення Нікопольської міської ради від 30.01.2015 р. № 5-57/VІ та пунктом 1.2 рішення Нікопольської міської ради від 27.01.2017 року № 70-16/VІІ.

За таких обставин заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу того, що зменшенню оподаткуванню підлягає площа 180 кв. м. та допоміжні приміщення площею 55,7 кв.м.

При винесенні оскарженого податкового повідомлення-рішення № 0-0407 від 23.04.2019р.щодо нарахування позивачу суми податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки вказані обставини не були враховані, а тому воно є безпідставним в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-0407 від 23.04.2019р. щодо нарахування позивачу суми податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 8559,18 грн. за 2018 рік.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник