Справа № 260/1633/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року Справа № 260/1633/19 пров. № А/857/5020/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Мікули О.І., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Ратушній М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 3 березня 2020 року (суддя Микуляк П.П., м.Ужгород, повний текст складено 16 березня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі Управління, ДВС, ГТУЮ відповідно) в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.11.2019 ВП №59832118 (далі Постанова).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 3 березня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії (далі УМВС, Ліквідаційна комісія відповідно), яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи та норми матеріального права вказує, що всі документи Ліквідаційної комісії надаються згідно архівних даних юридичної особи яка ліквідується та/або для виконання рішення суду. Також стверджує, що оскільки у Ліквідаційної комісії не має правових підстав на видачу нових документів і рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року (далі Рішення суду) не передбачено надання жодних інших розрахунків та обчислень із зазначенням порядку їх здійснення, то видача довідок і є виконанням рішення суду в повному обсязі, а всі вимоги позивача є надуманими і жодного відношення до Рішення суду не мають.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи в судове засідання не з`явились та не надіслали своїх представників, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у порядку встановленому статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, та додатково поданими матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду справи встановлено неправомірність дій відповідача щодо закінчення виконавчого провадження та винесення Постанови, а відтак така підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Рішенням суду у адміністративній справі №260/289/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року, позов ОСОБА_1 до УМВС задоволено повністю.

Визнано протиправними дії УМВС щодо не урахування у вислугу років періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах державної служби з 01.04.2009 по 06.11.2015. Зобов`язано УМВС обчислити вислугу років для призначення пенсії з урахуванням періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах державної служби з 01.04.2009 по 06.11.2015.

На виконання зазначеного Рішення суду Ліквідаційною комісією було видано довідку від 31.07.2019 №1543/106/05/2-2019 (далі Довідка) про те, що вислуга років для призначення пенсії ОСОБА_1 станом на 25.12.2008 (момент звільнення) у календарному обчисленні складала 22 роки 09 місяців 12 днів, у пільговому періоді обчисленні 23 роки 09 місяців 05 днів. Стаж державної служби за період роботи з 01.04.2009 до 06.11.2015 склав 06 років (а.с.7).

05.09.2019 позивачем до Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/289/19 було подано заяву в порядку статті 383 КАС, відповідно до якої позивач просив суд визнати протиправними дії УМВС щодо виготовлення та направлення на виконання Рішення суду Довідки без урахування періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах державної служби з 01.04.2009 по 06.11.2015 та просив зобов`язати УМВС виготовити та надати позивачу наказ/довідку про встановлення вислуги років для призначення пенсії станом на 06.11.2015 у календарному та пільговому обчисленні з урахуванням періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах державної служби з 01.04.2009 по 06.11.2015, яка станом на 06.11.2015 у календарному обчисленні складає - 29 років 04 місяці 17 днів, у пільговому обчисленні складає - 30 років 04 місяці 10 днів

11 вересня 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом було винесено Окрему ухвалу, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, якою було задоволено згадану заяву позивача та зобов`язано Ліквідаційну комісію упродовж 10-ти календарних днів з дня отримання окремої ухвали обчислити ОСОБА_1 вислугу років для призначення пенсії з урахуванням періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах державної служби з 01.04.2009 по 06.11.2015 (а.с.60-66).

На виконання Окремої ухвали Ліквідаційною комісією було видано довідку «Про обчислення вислуги років» від 23.09.2019 №345/106/05/11-2019 (далі Довідка-1) у якій зазначено, що вислуга років для призначення пенсії ОСОБА_1 складає 30 років 04 місяці 10 днів (а.с.7 зворот).

09.10.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі УПФ, ПФУ відповідно) з запитом, щодо надання інформації «на підставі якого документу УМВС, повинна бути підтверджена обчислена вислуга років для призначення пенсії за вислугу років пенсіонеру ОВС ОСОБА_1 , для призначення (перерахунку) пенсії за вислугу років ГУПФ».

11.10.2019 листом №34313/03.19 ГУПФ повідомило позивача, що усі індивідуальні перерахунки пенсіонерів, пов`язані з уточненням їх вислуги років на пенсію (трудового стажу), розміру грошового забезпечення або його окремих складових, здійснюються виключно на підставі документів, поданих через уповноважені структурні підрозділи міністерства та іншого органу у відповідності до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»», затвердженого постановою правління ПФУ від 31.01.2007 №3-1, (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 15.02.2007 за №135/13402; далі Порядок №3-1). Зокрема, в Додатку 2 до пункту 12 зазначеного Порядку №3-1 (Подання про призначення пенсії) визначено, що розрахунок вислуги років на пенсію складається за матеріалами особової справи та відповідно до наказу про звільнення особи, яка звільнена та має право на призначення пенсії згідно Закону, таким чином надана позивачем Довідка-1, видана Ліквідаційною комісією не є підставою для перерахунку пенсії (а.с.20-21).

Також слід зазначити, що «Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, звільненим зі служби, та членам їх сімей» затвердженою наказом МВС 25.06.2013 №611 (зареєстровано в МЮУ 18.07.2013 за №1213/23745), передбачено, що у вислугу років зараховуються тільки періоди, які підтверджені наказами. Обчислена вислуга років (у календарному порядку і окремо на пільгових умовах) вказується в наказі про звільнення.

21.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління із заявою, якою просив продовжити виконавчі дії з виконання Рішення суду, у зв`язку з тим, що Довідка-1, яку було надано Ліквідаційною комісією, не дає підстави для перерахунку пенсії, а отже Рішення суду не виконано (а.с.22).

08.11.2019 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління (далі ВПВР) було винесено Постанову про повне виконання Рішення суду в якій зазначено, що видана Довідка-1 і є виконанням рішення суду (а.с.6).

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом частини третя-четверта статті 272 КАС.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено принцип обов`язковості судового рішення, що є однією із складових принципу правової визначеності.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Згідно статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів`Згідно ч.1 ст.26 Закону №1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 63 Закону №1404-VIII встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, коли рішення суду можна виконати лише за участю боржника або без його участі. Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як уже вказано вище, відповідачем винесено оскаржувану Постанову на підставі того, що УМВС виконане Рішення суд в частині обчислення ОСОБА_1 вислуги років для призначення пенсії з урахуванням періоду проходження служби в органах внутрішніх справ на посадах державної служби з 01.04.2009 по 06.11.2015 та встановлено, що було видано саме Довідку-1 для обчислення пенсії.

Відповідно до Додатку 2 до пункту 12 Порядку №3-1 розрахунок вислуги років на пенсію складається за матеріалами особової справи та відповідно до наказу про звільнення особи, яка звільнена та має право на призначення пенсії.

Оскільки Ліквідаційною комісією обчислено вислугу років у вигляді Довідки-1, яка не дає підстав для призначення пенсії, відповідно до Порядку то ГУПФ у відповідь на запит позивача вказало, що не має підстав для перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що Довідка-1, яка видана на виконання Рішення суду, в повній мірі не відповідає документу, відповідно до вимог Порядку №3-1, що дає підстави позивачу, на отримання права для перерахунку пенсії за вислугу років, яке мало бути реалізовано шляхом обчислення ОСОБА_1 вислуги років для призначення пенсії шляхом видання наказу чи внесення змін у наказ (по особовому складу), дії відповідача щодо закінчення ВП №59832118 та винесення Постанови є передчасними, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вказані вище правові норми, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області в особі Ліквідаційної комісії залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 3 березня 2020 року без змін. Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. І. Мікула
Д. М. Старунський