Справа № 200/11238/18-а
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 серпня 2020 року

Київ

справа №200/11238/18-а

адміністративне провадження №К/9901/17245/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд»

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року

у справі №200/11238/18-а

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд»

до Головного управління Держпраці у Донецькій області

про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Донецькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДЦ1187/1343/АВ/П/МГ-ФС від 11 жовтня 2018 року у розмірі 2419950,00 грн та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями позивач направив до Верховного Суду касаційну скаргу у справі №200/11238/18-а.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2019 року касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі №200/11238/18-а повернуто особі, яка її подала.

12 липня 2020 року позивачем повторно направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі №200/11238/18-а.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 328, 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (…).

Отже, касаційна скарга на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також на постанову апеляційного суду має містити обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно ст. 328 цього Кодексу.

Згідно з імперативними вимогами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Такі підстави викладаються в касаційній скарзі із обов`язковою вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, з одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цим судом під час формулювання відповідного висновку. Це дає змогу суду касаційної інстанції на виконання вимог ст. 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального та (або) процесуального права у конкретній справі.

Верховний Суд встановив, що позивач в касаційній скарзі не навів обґрунтування своїх вимог та не зазначив про наявність підстав для касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року.

Крім того, позивачу ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2019 року повернуто касаційну скаргу, яку скаржником отримано 10 жовтня 2019 року проте повтнорно з касаційною скаргою звернувся до Верховного Суду 12 липня 2020 року, тобто пропустивши строк на касаційне оскарження.

Відповідно до ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 5 ст. 333 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якої скаржник зазначає, що копію ухвали про повернення касаційної скарги не отримано та що скаржник вважав, що касаційна скарга перебуває на розгляді в суді.

З огляду на такі доводи колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Пунктом 6 ч. 5 вищевказаної статті КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що недотримання вимог КАС України при поданні касаційної скарги, що мало наслідком її повернення, саме по собі не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 20 грудня 2019 року по справі № 640/4918/19.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, що є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. До Реєстру вносяться всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.

Відповідно до ч .ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог ст. 7 цього Закону.

Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвала Верховного Суду від 26 вересня 2019 року про повернення касаційної скарги оприлюднена 27 вересня 2019 року.

Отже, інформацію про повернення касаційної скарги скаржник мав можливість отримати також і з Єдиного державного реєстру судових рішень, починаючи з 27 вересня 2019 року, однак, касаційну скаргу повторно подано тільки 12 липня 2020 року.

Значний проміжок часу з моменту винесення ухвали про повернення касаційної скарги та повторним поданням скаржником касаційної скарги вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника у касаційному перегляді судових рішень у даній справі.

Поновлення судом строку на касаційне оскарження з урахуванням вищезазначеного не відповідатиме принципу правової визначеності як одного з основних елементів принципу верховенства права.

Зважаючи на наведене, вказані скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження причини його пропуску, не є поважними в розумінні вимог процесуального закону, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Крім того колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами та доповненнями) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій на усій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року.

Разом з цим, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 329 щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Також, відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Заявником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Підпунктом 3 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду сплачується 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позову у даній справі) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява подана у 2018 році та містить одну позовну вимогу майнового характеру (скасування штрафу у розмірі 2419950,00 грн.), тобто судовий збір при поданні зазначеного позову складав 36299,25 грн.

Таким чином, за подання цієї касаційної скарги позивач має сплатити судовий збір в розмірі 72598,50 грн.

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA7026007; ; код банку отримувача: 899998; призначення платежу: "*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір; символ звітності банку: 207.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху, надання до суду інших підстав для його поновлення..

З урахуванням викладеного, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору, уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно до ст. 328 КАС України та доказів наявності інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

У випадку неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору та уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно до ст. 328 КАС України, скарга буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п.1 ч. 4 ст.169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.

Неусунення недоліків касаційної скарги в частині незазначення інших підстав для його поновлення є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України).

Керуючись ст.ст. 121, 328, 329, 330, 332, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі №200/11238/18-а, викладені у клопотанні Товариства з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд» про поновлення строку на касаційне оскарження.

Залишити без руху касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі №200/11238/18-а за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Облдоррембуд» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови про накладення штрафу.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду І.В Желєзний

Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко