Справа № 320/1442/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2020 року № 320/1442/19
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить:

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо складання, видачі та направлення до органів Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неотриманні в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, від Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, на ім`я ОСОБА_1 , та не направлення такої довідки до Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області;

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії з

01.10.2017 року, ОСОБА_1 щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії;

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.08.2018 р. № 1-267-3954;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 40, ) здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01 жовтня 2017 року, виходячи з розміру 83 відсотків від грошового забезпечення для обчислення пенсії без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки (Форма 21) від 09.10.2017 р. за № 2.2.1-39-939;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року, виходячи з розміру 100 відсотків від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.08.2018 р. № 1-267-3954 без обмеження максимального розміру пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 70 % від грошового забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Як пенсіонер Збройних Сил України має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення особам, що проходили військову службу та були відряджені до Украероруху, пов`язаних з прийняттям наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Позивач отримав довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій які були направлені до ГУ ПФУ у Київській області із заявою про перерахунок пенсії, однак ГУ ПФУ в Київській області відмовлено в реалізації довідки, не находячи підстав для перерахунку пенсії. Вважаючи відмову відповідача-2 у проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_2 надано відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що КОВК не уповноважений надавати органам Пенсійного фонду України довідки про додаткові види грошового забезпечення особі, звільнених з військової служби. Таким чином, КОВК є носієм інформації щодо посади, військового (спеціального) звання, та вислуги років, які містяться у особовій справі військовослужбовців звільнених з військової служби та находяться на обліку КОВК, тому ІНФОРМАЦІЯ_3 не є носієм інформації щодо додаткових видів грошового забезпечення позивача.

Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області надано відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що вимоги позивача відносно відповідача-2 є не обґрунтованими та безпідставними, оскільки пенсійних фонду діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи в судовому засідання з повідомлення сторін.

Вирішуючи питання про наявність підстав для розгляду адміністративної справи в судовому засіданні, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 5 вказаної статті, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тобто, за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У даному випадку предмет позову стосується рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Таким чином, дана адміністративна справа у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності, що має бути розглянута без проведення судового засідання.

Зазначаючи про необхідність розгляду справи у судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін, позивач у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Враховуючи, що дана адміністративна справа з огляду на її предмет і характер спірних правовідносин є малозначною і будь-яких вагомих підстав для її розгляду у судовому засіданні позивач не зазначив, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом Міністра оборони України № 704 від 08.12.1999 року, підполковника ОСОБА_1 , як військовослужбовця, відряджено до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Позивач, провідний інженер (старший офіцер) організаційного відділу Украероцентру Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, 18.03.1969 р.н., наказом Міністра оброни України від 16.09.2017р. №648 відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був звільнений з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я) зі зняття з військового обліку, вислуга років у ЗС складає 31 рік 02 місяця.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.09.2017 р.№705/о на підставі наказу Міністра оброни України від 16.09.2017 р. №648, позивач, як військовослужбовець відряджений до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Украероцентру, був звільнений з посади провідного інженера (старшого офіцера) організаційного відділу Украероцентру Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 01 жовтня 2017 року.

Позивач перебуває на обліку у Головному Управлінні Пенсійного Фонду Українку Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 70% грошового забезпечення з застосуванням обмеження максимального розміру пенсії.

Розмір грошового забезпечення посади - провідного інженера (старшого офіцера) організаційного відділу Украероцентру Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, з якої Позивач був звільнений, з 01.10.2017р. збільшено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 07 травня 2018 року №227 «Про затвердження переліку посад, з яких були безпосередньо звільнені військовослужбовці та переліку окладів за займаними посадами за прирівняними посадами».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Київський обласний військовий комісаріат на підставі списків, що на нього надійшли, самостійно склав довідку на позивача та направив її до органів Пенсійного фонду України, чим перевищив свої повноваження, оскільки довідка щодо грошового забезпечення позивача повинна бути видана Державним підприємством обслуговування повітряного руху України. Внаслідок таких протиправних дій, враховуючи, що розмір грошового забезпечення значно відрізняється, право позивача на отримання пенсії було порушено, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач отримав довідку від 09.10.2017 р. № 2.2.1-39-939 про розмір грошового забезпечення, що враховується для нарахування пенсій, яка була також направлена Державним підприємством обслуговування повітряного руху України відповідачу 1, а відповідач 1 мав би направити її відповідачу 2 для нарахування пенсії. Однак відповідач 1 безпідставно відмовило в реалізації довідки від 09.10.2017 р. № 2.2.1-39- 939, та самостійно склав довідку та направив її відповідачу 2. У зв`язку з вищевикладеним вважаємо такі дії відповідача 1 протиправними та такими, що порушують мої права та законні інтереси.

Відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, підтверджується довідкою про розміри грошового забезпечення для нарахування пенсії від 09.10.2017 №2.2.1-39-939, згідно з нормами, чинними зОІ.10.2017 становить: - посадовий оклад - 13025,00 грн., - оклад за військовим званням - 113,00 грн., надбавка за вислугу років у розмірі 50 % - 5 262,00 грн., за роботу з документами, які містять державну таємницю 10% - 1302,50 грн.. всього 19 719,50 грн.

Також позивач отримав довідку від 28.08.2018 р. № 1-267-3954 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яка була також направлена відповідачу 1. Листом 04 вересня 2018 р. №2/5/1535 відповідач 1 направив її відповідачу 2 для перерахунку пенсії, ОСОБА_1 , однак ГУ ПФУ в Київській області відмовило в реалізації довідки, не находячи підстав для перерахунку пенсії. У зв`язку з вищевикладеним позивач вважає такі дії відповідача 2 протиправними та такими, що порушують його права та законні інтереси.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови КМУ від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення пенсій окремим категоріям громадян» документи, які є підставою для призначення пенсій, передані до Головних управлінь Пенсійного фонду України, зокрема, ГУ ПФУ у Київської області.

Згідно з положеннями пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, Апризначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393», перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій у розмірах, установлених законодавством.

Цим нормативно-правовим актом визначено процедуру перерахунку пенсії та належні для цього підстави. Так, абз.2 п.3 цього Порядку визначено: довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно заявнику довідка про нарахування надається фінансовим органом, з якого він був звільнений із військової служби.

Таким чином, КОВК не уповноважений надавати органам Пенсійного фонду України довідки про додаткові види грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби, як того просить заявник.

Разом з тим, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 07.02.2001 року "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ" визначено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, особового складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до п. 10 ст. 6 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, затверджується Президентом України.

Відповідно ч. 4 ст. 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45) на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Довідки видаються на осіб, які звільнені із служби:

у Національній гвардії України - державним органом, у якому вони перебували на пенсійному обліку до 1 січня 2007 року;

у штабах і військах Цивільної оборони України, що ліквідовані, органах та підрозділах служби цивільного захисту та Держтехногенбезпеки - ДСНС;

у розвідувальних підрозділах органів державної безпеки колишнього Союзу PCP та Служби безпеки України, що ліквідовані, - Службою зовнішньої розвідки за відповідними посадами у такому державному органі на момент виникнення права на перерахунок пенсії;

в органах, у підрозділах, закладах та установах виконання покарань МВС, у Державній кримінально-виконавчій службі (Державному департаменті з питань виконання покарань, Державній пенітенціарній службі, Мін`юсті) - Мін`юстом;

в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абзацами четвертим, п`ятим і сьомим цього пункту) - МВС.

Особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебув довідок про розмір грошового забезпечення, виданих державними органами, згідно з наказами яких особи відряджалися для виконання службових обов`язків.

У разі ліквідації зазначених державних органів довідки видаються правонаступниками таких органів, а в разі їх відсутності - державними органами, визначеними відповідними актами Кабінету Міністрів України.

Виходячи з викладеного, перерахунок пенсії здійснюється на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих державними органами, згідно з наказами яких особи відряджалися для виконання службових обов`язків.

Таким чином, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України не уповноважене видавати довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3- 1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Порядок №3-1), який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ).

Вказаний нормативно-правовий акт за своїм змістом, у частині порядку проведення перерахунку пенсій, аналогічний процитованим вище нормам Порядку № 45. Так, згідно пунктів 23, 24 Порядку №3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

З аналізу наведених норм видно, що законодавець встановив певний порядок, наслідком дотримання якого є проведення перерахунку пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Отже, із системного аналізу законодавства випливає, що за наявності підстав але без дотримання процедури (порядку) встановленої чинним законодавством, відсутні правові підстави для здійснення перерахунку та виплати пенсії особам, звільненим з військової служби.

Окремого окреслення потребує й позиція позивача про самостійне його звернення до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії, що є правом особи, встановленим пенсійним законодавством та підставою для перерахунку.

Судом встановлено, що в грудні 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Київській області з заявою, у якій просив повідомити про причини нездійснення перерахунку раніше призначеної йому пенсії та не проведення виплати перерахованої пенсії за минулий період. Також останній зазначив, що Порядком № 3-1 затверджено форму заяви про призначення/перерахунок пенсій, яка містить вимоги щодо її заповнення та необхідність зазначення певної інформації про особу, яка з такою звертається.

Зміст поданої позивачем заяви є у довільній формі не є тотожним за змістом заяви, форма якої затверджена Порядком № 3-1 та не відповідає вимогам останньої.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи ту обставину, що не дотримано порядок, який передує здійсненню перерахунку пенсії, а також відсутність заяви, затвердженої форми, яка є підставою для проведення такого перерахунку, - відсутні підстави вважати, що оскаржувана відповідь є протиправною, відповідно, відсутні правові підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень перераховувати та виплачувати пенсію.

Щодо вимоги зобов`язати перерахувати та виплатити пенсію позивачу відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.08.2018 р. № 1-267-3954, суд зазначає наступне.

У своїй діяльності з нарахування та перерахунку пенсії Головне управління керується виключно чинними нормативно-правовими актами, а саме: Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІ (далі - Закон № 2262), Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 7 листопада 2007 р. № 1294 (далі - Постанова № 1294), постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 09.04.2008 (далі Постанова № 322), постановою Кабінету Міністрів країни № 1298 від 30.08.2002 року (далі Постанова № 1298), постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій» № 104 від

07.02.2001 (далі Постанова № 104), рішеннями Конституційного суду України та іншими чинними нормативно-правовими актами.

Позивачу пенсія виплачується відповідно до Закону № 2262 та відповідно до ст. 63 цього Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 8 Закону № 2262 виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також, відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.07.1998 року № 12-рп/98 було дано офіційне тлумачення терміну «законодавство», а саме визначено, що цим терміном охоплюються: закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тобто Конституційний Суд України фактично став на позицію тлумачення поняття «законодавство» у широкому значенні.

Наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 114/о від 28.02.2014 року є внутрішнім нормативно-правовим актом та не відноситься до вищезазначеного переліку.

Згідно з ч.З ст. 43 Закону № 2262 (у редакції, чинній на час звільнення позивача з військової служби) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 43 ч. 8 Закону № 2262 передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Особливістю пенсійного забезпечення зазначених вище осіб є те, що базою для обчислення і перерахунку пенсії має бути грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, оскільки пенсія призначається на єдиних засадах після звільнення з військової (спеціальної служби).

Грошове забезпечення на Державному підприємстві було збільшене на підставі певних факторів, на даний час та при певних умовах праці для працівників, що на даний час проходять службу.

Така ж правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі № К/800/23603/15 від 24 березня 2016 року.

Підвищення пенсії позивачу, який отримує пенсію за Законом № 2262, як військовослужбовець, на підставі підвищення грошового забезпечення для цивільних працівників є невмотивованим.

Та враховуючи те, що рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для відповідної категорії військовослужбовців Кабінетом Міністрів України не приймалося, підстави у зв`язку із прийняттям внутрішнього нормативно-правового акту підприємства - відсутні.

Частиною 7 ст. 43 Закону № 2262 визначено, що максимальний розмір пенсії особам, які отримують пенсію за Законом № 2262 (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як слідує з матеріалів справи, пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про грошове забезпечення позивача, яка була видана уповноваженим органом.

Отже, відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України є правомірною.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії, тому у суду відсутні законні підстави для зобов`язання відповідача здійснити зазначений перерахунок та виплату.

Статтею 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, по. 4241/03, від 28.10.2010).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77,78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:
у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.