Справа № 338/942/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 338/942/19 пров. № А/857/5854/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2020 року у справі № 338/942/19 (головуючий суддя Шишко О.А., смт. Богородчани Івано-Франківської області) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

09 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Шимонівського А.В. від 30 липня 2019 року № 65/1009/m.6/2019 у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням від 10 березня 2020 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області адміністративний позов задовольнив повністю.

Скасував постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Шимонівського А.В. від 30.07.2019 року № 65/1009/m.6/2019, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 96 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна архітектурно-будівельна інспекція подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції, на порушення вимог ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України, яка визначає, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі, розглянув справу через сім місяців з дня відкриття провадження у справі.

Підставою для проведення позапланового заходу було звернення фізичної особи ОСОБА_2 на урядову гарячу лінію Держархбудінспекції від 26.06.2019 № 2845-П-19.

Відповідно до п. 13 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час його здійснення. Доцільно зазначити, що з виходом на об`єкт встановлено виконання будівельних робіт господарським способом без залучення підрядної організації, хоча така вказана у дозволі, який, на думку позивача, є чинний.

Будівельники повідомили гр. ОСОБА_1 про намір проведення позапланової перевірки, проте останній відмовився бути присутнім та надавати будь-які пояснення, доводи чи міркування з приводу позапланового заходу, а законодавчо закріпленого обов`язку щодо примусової участі забудовника при здійсненні контрольно-інспекційних заходів немає.

При здійсненні контрольно-інспекційного заходу проводилась фотофіксація об`єкта, яка долучена до протоколу по справі про адміністративне правопорушення, яка підтверджує факт виконання будівельних робіт на час здійснення позапланового заходу, що в свою чергу спростовує наступні посилання суду першої інстанції: ,,...Також як оспорювана постанова, так і складені щодо позивача акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення містять констатацію факту влаштування фундаменту, зведення стін із шлакоблоку висотою 6,5 м, однак відсутні жодні докази на підтвердження проведення таких будівельних робіт та не встановлено час, коли такі роботи були здійснені..." .

Більше того, вказане порушення є триваючим, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні через два місяця з дня його виявлення.

Оскільки позивач відмовився від отримання матеріалів перевірки, їх направлено поштовою кореспонденцією із повідомленням про вручення від 18.07.2019 № 760, яке вручене 23.07.2019.

Отже, Управління дотрималось процедури проведення державного архітектурно-будівельного контролю та повідомлено позивача не менш як за три дні до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3.12 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273 (чинного на час видачі дозволу), дозвіл видається на весь термін будівництва об`єкта. Якщо цей строк не дотримано, то продовження дії дозволу встановлюється на строк, що не перевищує одного календарного року. Після закінчення терміну дії дозволу забудовник (замовник) повинен завчасно продовжити його в інспекції держархбудконтролю.

Відповідач звертає увагу суду, що термін дії дозволу закінчився 27.02.2008 та не продовжувався до 2009, та відповідно до 2010, як наслідок продовження такого дозволу у 2008 до 2011 суперечить вимогам законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 16.07.2019 року головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Шимонівський А.В. провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудування під час будівництва ОСОБА_1 магазину з офісними приміщеннями на вул. АДРЕСА_1.

За результатом перевірки складений акт № 266/1009/m.7/2019 (а.с.4-13), яким констатовано, що будівництво магазину з офісними приміщеннями на вул. АДРЕСА_1 здійснюється без документа, що дає право на виконання таких робіт, чим порушені вимоги п.1 ч.1 ст. 34 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності".

Зважаючи на виявлені порушення, цього ж дня головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Мандрик І.І. склав протокол про адміністративне правопорушення.

В акті і в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від їх підписання та отримання.

Постановою головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області Шимонівського А.В. від 30.07.2019 року № 65/1009/m.6/2019 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП та нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та оскарженому рішенню суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

В силу приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП було виявлене під час перевірки порушення вимог п.1 ч.1 ст. 34 Закону України ,,Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно з ч.5 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038 -VI ,,Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 8 Розділу V ,,Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3038 -VI передбачено, що дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинним до завершення будівництва.

В матеріалах справи (а.с. 153) наявна копія дозволу за № 5, виданого ОСОБА_1 на виконання будівельних робіт: магазин з офісними приміщеннями на АДРЕСА_1 . Дозвіл двічі продовжувався до 27.02. 2008 року та до 27.02.2011 року.

Відповідач не встановив дату початку виконання будівельних робіт - до набрання чинності Законом № 3038 -VI, чи після, а тому притягнення позивача до відповідальності за порушення п.1 ч.1 ст. 34 цього Закону є протиправним, оскільки позивач мав право на виконання будівельних робіт на підставі виданого йому у встановленому порядку та продовженому відповідальними посадовими особами дозволу.

Дія цього дозволу у відповідності до 8 Розділу V ,,Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3038 -VI є чинною до завершення будівництва.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо протиправності продовження дії дозволу, оскільки дозвіл продовжувався відповідальним посадовими особами, а відповідач не надав суду доказів притягнення цих осіб до відповідальності за зловживання своїм службовим становищем, а також доказів скасування цього дозволу.

Частина 2 ст. 317 КАС України передбачає, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За змістом ч.3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що порушення судом першої інстанції строків розгляду справи за правилами спрощеного провадження не є достатньою підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції з мотивів порушення норм процесуального права.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2020 року у справі № 3338/942/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 17.08.2020.