Справа № 520/688/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 серпня 2020 р. № 520/688/2020

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ділбаряна А.А.,

за участю представників: позивача Гіля Є.В., відповідача Юсупової М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Подолівська" (вул. Скрипника, буд. 6, м. Барвінкове, Барвінківський район, Харківська область, 64701, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Подолівська", з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області , в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: від 27.12.2019 №1, від 27.12.2019 № 1, від 27.12.2019 № 1, від 23.01.2020 № 1.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем протиправно винесені податкові повідомлення-рішення, відповідачем належним чином не обґрунтовано висновки, зроблені в акті перевірки, щодо визначення позивачем податкових зобов`язань, виходячи з договірних цін на реалізацію соняшника ТОВ «Кернел Трейд», які не відповідають рівню звичайних цін, безпідставного включення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у складі витрат на ремонти основних засобів по договору з ПП «ОТІСА», а також непідтвердження використання придбаного у СТОВ агрофірма «Барвінківська» товарного гороху у власній господарській діяльності. Позивач вважає вказані висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам, з огляду на що винесені на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 22.01.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що позивачем допущено ряд порушень податкового законодавства, які призвели до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, та заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ. У зв`язку з вказаним, відповідачем було в межах повноважень та на підставі чинного законодавства винесено спірні податкові повідомлення-рішення, з огляду на що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено про підтримання раніше викладених у позові доводів та про недоведеність правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем.

Представником відповідача подані заперечення, в яких зазначено додаткове обґрунтування щодо підстав нарахування податкових зобов`язань з ПДВ на вартість придбаного у СТОВ Агрофірма «Барвінківська» товарного гороху, щодо якого відсутні докази використання у власній господарській діяльності.

Протокольною ухвалою суду від 01.07.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на адміністративний позов та запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська» зареєстроване як юридична особа 24.02.2005, , є платником, зокрема, податку на додану вартість.

23.09.2019 Головним управлінням ДПС у Харківській області видано наказ № 746 «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ Агрофірма «Подолівська» (код за )», відповідно до якого було вирішено провести документальну планову перевірку СТОВ Агрофірма «Подолівська» з 15 жовтня 2019 року тривалістю 20 робочих днів за період діяльності з 01.07.2016 по 30.06.2019 з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Перевірка проводилася з 15 жовтня по 25 листопада 2019 року.

За наслідками проведеної перевірки 02.12.2019 Головне управління ДПС у Харківській області склало акт № 991/20-40-05-01-08/32414467 про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Подолівська», код платника 32414467 (надалі - Акт № 991), в якому відповідач дійшов висновків, що перевіркою встановлено допущення позивачем, зокрема, наступних порушень:

- пункту 188.1 статті 188, з урахуванням підпункту 14.1.219 пункту 14.1 статті 14, пункту 71.1 статті 71, пункту 72.1 статті 72, пункту 74.2 статті 74, підпункту 83.1.2 пункту 83.1 статті 83, пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1 статті 200 ПК України - встановлено заниження суми податку на додану вартість в розмірі 2 816 853 грн, в тому числі у грудні 2018 року на 1 132 758 грн, у січні 2019 року на 1 681 760 грн, у лютому 2019 року на 2 335 грн та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2019 року на 247 413 грн;

- пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України в частині нереєстрації податкових накладних на суму податку на додану вартість 3 064 266 грн, в тому числі у березні 2017 року на 140 846 грн, у квітні 2017 року на 566 638 грн, у травні 2017 року на 34 831 грн, у червні 2017 року на 154 374 грн, у липні 2017 року на 90783 грн, у серпні 2017 року на 203 510 грн, у вересні 2017 року на 203 509 грн, у листопаді 2017 року на 20 535 грн, у жовтні 2018 року на 1 140 000 грн, у грудні 2018 року на суму 509 240 грн.

18.12.2019 позивач листом № 176/2-1 направив відповідачу заперечення до акту про результати документальної планової виїзної перевірки СТОВ Агрофірма «Подолівська» (код за ) від 02.12.2019 № 991/20-40-05-08/32414467, де вказав на невідповідність тверджень та висновків, зроблених в Акті №991, чинному в Україні законодавству та фактичним обставинам.

Листом від 24.12.2019 № 15085/10/20-40-05-01-15 Головне управління ДПС у Харківській області повідомило позивача про відхилення його заперечень та залишення без змін висновків Акту № 991, з урахуванням деяких уточнень.

27.12.2019 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 1, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 3 521 066 (три мільйони п`ятсот двадцять одна тисяча шістдесят шість) грн 25 коп., з яких сума грошового зобов`язання за збільшеними податковими зобов`язаннями становить 2 816 853 грн, а за штрафними (фінансовими) санкціями - 704 213 грн 25 коп.;

- № 1, відповідно до якого позивачу визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 247 413 (двісті сорок сім тисяч чотириста тринадцять) грн 00 коп.;

- № 1, відповідно до якого застосовано штраф на суму 1 532 133 (один мільйон п`ятсот тридцять дві тисячі сто тридцять три) грн 00 коп. за нескладання та/або нереєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 3064266,00 грн.

23.01.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення №1, яким встановлено відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другим пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 3064266 грн 00 коп. після отримання податкового повідомлення-рішення № 1 від 27.12.2019 та застосовано штраф у розмірі 1532133 (один мільйон п`ятсот тридцять дві тисячі сто тридцять три) гривні 00 копійок.

Надаючи оцінку правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, суд встановив наступне.

Щодо взаємовідносин між ТОВ АГРОФІРМА «ПОДОЛІВСЬКА» та ПП «ОТІСА» (код платника 36035530).

В ході проведення перевірки ТОВ АГРОФІРМА «ПОДОЛІВСЬКА» («Замовник») встановлено укладання Договору підряду від 25.07.2017 №25-07-2017 з ПП «ОТІСА» (код платника 36035530) ("Підрядник"), за умовами якого Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати комплекс робіт по капітальному ремонту об`єктів: «Комора запчастин» інв. №103-0009, «Майстерня з ремонту машин», інв. № 103 0005, «Майстерня з гаражем цегляним» інв. № 103-0007, «Пункт технічного обслуговування» інв. № 103-0004 ТОВ Агрофірма «Подолівська» в Харківській обл., м. Барвінкове, вул. Скрипника б/н (надалі іменується «Об`єкти») за завданням Замовника з використанням своїх матеріалів та устаткування, а Замовник зобовязується прийняти і оплатити виконані роботи (надалі іменується «роботи»).

Форма завдання і повна характеристика робіт вказана в кошторисах № 01-01-01, № 01-01-02. № 01-01-03 та № 01- 01-04 які є невід`ємною частиною цього Договору.

Загальна вартість виконаних робіт відповідно до наданих актів приймання виконання будівельних робіт (за формою Кб2в) складає 2 442 116.30 грн., в тому числі ПДВ 407 019,38 гривень.

Загальна вартість виконаних робіт, віднесених до складу податкового кредиту, складає є 2 442 116 грн., в тому числі ІІД13 407 019 гривень.

Також, до перевірки надані інвентарні карки обліку основних засобів:

- в інвентарній картці обліку основних засобів від 17.03.2008 - «Мастерская по ремонту машин» інвентарний №103-000.5 здійснено запис про добудування, доустаткування, модернізацію, індексацію від 21.09.2017 та збільшено вартість об`єкта у розмірі 407 313,46 гривень.;

- в інвентарній картці обліку основних засобів від 17.03.2008 - «Кладовая запчастей» інвентарний №103-0009 здійснено запис про добудування, доустаткування, модернізацію, індексацію під 21.09.2017 та збільшено вартість об`єкта у розмірі 765 848,9 гривень;

- в інвентарній картці обліку основних засобів від 17.03.2008 «Пункт техобслуживания» інвентарний №103-0004 здійснено запис про добудування, доустаткування, модернізацію, індексацію від 21.09.2017 та збільшено вартість об`єкта у розмірі 409 785.86 гривень;

- в інвентарній картці обліку основних засобів від 17.03.2008 - «Майстерня літера «А1» з прибудовою літера «а» з прибудовою «а1» інвентарний №103-0007, здійснено запис про добудування, доустаткування, модернізацію, індексацію від 21.09.2017 та збільшено вартість об`єкта у розмірі 452 151.70 гривень;

- в інвентарній картці обліку основних засобів від 17.03.2008 - «Гараж Б», об`єднання: «Мастеская по ремонту машин, пункт техобслуживания, кладовая запчастей», інвентарний №103-0009 здійснено запис про добудування, доустаткування, модернізацію, індексацію від 21.09.2017 та збільшено вартість об`єкта.

Наказом ТОВ Агрофірма «Подолівська» від 11.12.2018 №251-ОД «Про приведення у відповідність до правовстановлюючих документів назв об`єктів нерухомого майна» внесено наступні зміни в облікові дані:

- відповідно до Рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2018 по справі 922/4164/17 витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.05.2018 наказано об`єкт нерухомого майна з інвентарним номером 103-0007, що в бухгалтерському обліку має назву «Майстерня з гаражем цегляним», вважати Майстерня літера "А 1 " з прибудовою літера «а»;

- приміщення «Майстерня з ремонту машин» інвентарний номер 103-0005.«Пункт технічного обслуговування» інвентарний помер 103-0004, «Комора запчастин» інвентарний номер 103- 0009 об`єднати в один об`єкт «Гараж Б» з інвентарним номером 103-0009.

Розрахунки між ПП «ОТІСА» та ТОВ Агрофірма «Подолівська» здійснено в наступному порядку: платіжне доручення від 03.08.2017 №2432 на суму 1221058.15 грн.. платіжне доручення від 21.09.2017 №3108 на суму 162 925,38 грн., платіжне доручення від 21.09.201 7 №3109 па суму 163 913,15 грн., платіжне доручення від 21.09.2017 №3111 на суму 180 860.68 грн., платіжне доручення від 71.09.2017 №3111 па суму 306 339,56 грн., платіжне доручення від 21.09.2017 №3111 на суму 100 000 грн., платіжне доручення від 21.09.2017 №3111 на суму 200 000 грн., платіжне доручення від 31.09.2017 №3111 на суму 107 019,38 гривень. .

Водночас, як зазначає відповідач, виконання комплексу робіт по капітальному ремонту вищезазначених об`єктів у серпні та вересні 2017 року було здійснено без правовстановлюючих документів на ці об`єкти. Так, рішенням господарською суду Харківської області від 14 березня 2018р. по справі №922 4164 17 визнано право власності на нежитлові приміщення за товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Подолівська», в реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис від 16.05.2018 року. В даному випадку ТОВ Агрофірма «Подолівська» набула право власності на об`єкти нерухомості набагато пізніше виконання комплексу робіт по капітальному ремонту за Договором підряду від 25.07.2017 №25-07-2017, а отже ТОВ Агрофірма «Подолівська» не могла надавати розпоряджень на будь-які дії на ці об`єкти. До того ж, будь-які документи щодо можливості використання зазначених об`єктів на правах оренди (суборенди) у серпні та вересні 2017 року до перевірки не надано, відомості стосовно зазначених договорів також відсутні у вищезгаданому рішенні суду.

В акті перевірки, відповідач зазначив, що оскільки суми ПДВ при придбанні комплексу робіт по капітальному ремонту об`єктів за договором від 25.07.2017 №25-07-2017 були включені до складу податкового кредиту, та не взяли участі в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, то такий платник податку на підставі п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 ПКУ зобов`язаний визначити податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи із бази оподаткування, визначеної п. 189.1 ст. 189 ПКУ, та скласти податкову накладну не пізніше останнього дня цього звітного періоду.

ТОВ Агрофірма «Подолівська» не дотрималась вищезазначених норм ПКУ, чим порушила вимоги п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 ПКУ, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ в загальній сумі 407 019 гри., в тому числі за серпень 2017 року на суму 203 510 гри., за вересень 2017 року 203 509 гривень.

Враховуючи наведене, відповідач прийшов до висновку, що в порушення п.201.10 ст.201 ПКУ ТОВ Агрофірма «Подолівська» також не здійснено реєстрації податкових накладних на суму ПДB 407 019 гри., в тому числі за серпень 2017 року на суму 203 510 грн. за вересень 2017 року 203509 гривень.

Суд зазначає, що висновок акту перевірки є обґрунтованим в частині визначення дати набуття права власності на нерухоме майно позивачем за рішенням суду, порушення порядку отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт, однак вказані обставини не доводять те, що виконані будівельні роботи були не пов`язані з господарською діяльністю позивача, що і є визначальним для притягнення платника податку до фінансової відповідальності.

Так рішенням Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 у справі № 922/4164/17 встановлено, що позивач є добросовісним набувачем чужого майна, який відкрито, безперервно з 2007 року володіє нерухомим майном, розташованим по вулиці Скрипника в місті Барвінкове Барвінківського району Харківської області та по вул. Центральній в селі Олександрівка Барвінківського району Харківської області, а тому є підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю. (т. 2 а.с. 35, зворотній бік).

Отже, рішенням суду, яке є чинним, встановлено обставини користування відповідним майном СТОВ «Полдолівська» у період замовлення та виконання будівельних робіт ПП «ОТІСА» як підрядником.

В ході перевірки позивачем надані докази відображення в бухгалтерському обліку об`єктів основних засобів, формування їх вартості та віднесення здійснених ремонтів на збільшення такої вартості.

З огляду на зазначене, висновок акту перевірки про здійснення коригування по товарах, які відсутні на балансі підприємства, не є обґрунтованим.

У пункті 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» (надалі П(С)БО 7 «Основні засоби»), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, визначено, що основні засоби - матеріальні активи, які підприємство/установа утримує з метою використання їх у процесі виробництва/діяльності або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

В доповнення до цього пункт 6 П(С)БО 7 визначає: об`єкт основних засобів визнається активом, якщо існує ймовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди від його використання та його вартість може бути достовірно визначена.

Окрім того, однією з умов для визнання об`єкта в бухгалтерському обліку як основного засобу є підконтрольність. Адже згідно з п. 3 НП(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», активи - це ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання котрих, як очікується, призведе до отримання економічних вигід у майбутньому.

Так, підприємство може контролювати актив лише в разі володіння правами на отримання майбутніх економічних вигід від його використання та здатності обмежувати доступ інших суб`єктів господарювання до таких економічних благ. Як правило, контроль супроводжується наявністю права власності.

Отже, критеріями для визнання об`єкта основним засобом є: контрольованість; матеріальність; строк корисного використання (експлуатації) понад рік або операційного циклу, якщо він довший за рік; отримання в майбутньому економічних вигід від використання такого активу; можливість достовірної оцінки; призначення - використання в процесі виробництва чи постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій.

Об`єкти нерухомого майна, ремонт яких здійснювався позивачем на підставі договору підряду від 25.07.2017, містять усі необхідні ознаки для визнання їх основними засобами, в тому числі використовувалися позивачем у господарській діяльності. Доказів зворотнього в ході перевірки не встановлено та в акті не зазначено.

Відтак, відповідачем належним чином не обґрунтовано власний висновок щодо використання позивачем не у власній господарській діяльності об`єктів нерухомого майна, право власності яких набуто за надувальною давністю, тому висновок про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість по операції з придбання результатів робіт у ПП «ОТІСА» не ґрунтується на нормах податкового законодавства та не відповідають фактичним обставинам.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем не порушено вимоги п.п. «г» 198.5 ст. 198 ПКУ, та відповідно, не допущено заниження сум податкових зобов`язань з ПДВ у загальній сумі 407019 грн., в тому числі у серпні 2017 р. на 203510 грн., у вересні 2017 р. на 203509 грн.

Враховуючи наведене, у підприємства відсутнє зобов`язання згідно п.201.1 ст.201, п.201.10 ст.201 ПК України з реєстрації в ЄРПН податкових накладних на суму 407019 грн., в тому числі у серпні 2017 р. на 203510 грн., у вересні 2017 р. на 203509 грн.

Щодо наданого відповідачем до суду обґрунтування розміру звичайних цін, які використані при нарахуванні позивачу податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з реалізації соняшника на користь ТОВ Кернел-трейд», судом встановлено наступне.

Відповідачем в ході проведення перевірки було встановлено та відображено в акті перевірки, що у щомісячному інформаційному бюлетені «Огляд цін українського та світового товарних ринків» та за даними сайту http://milkua.info/ru/ukr-milk-prices, встановлено, що ціна на ринку України на соняшник при здійсненні реалізації товару:

- у жовтні 2018 року була від 8500 грн. без урахування ПДВ за 1 тону, в той час. коли ТОВ АГРОФІРМА «ПОДОЛІВСЬКА» було відвантажено на користь ТОВ «Кернел - Трейд» соняшник за ціною 7500 грн. без урахування ПДВ за 1 тону,

- у грудні 2018 року була від 8166,67 грн. без урахування ПДВ за 1 тону, в той час, коли ТОВ АГРОФІРМА «ПОДОЛІВСЬКА» було відвантажено на користь ТОВ «Кернел - Трейд» соняшник за ціною 7870,50 грн. без урахування ПДВ за 1 тону.

Зведені дані щодо фактичної реалізації та розрахунків вартості соняшника за звичайними (ринковими цінами) та різниці, яка виникла при здійсненні реалізації соняшника на користь ТОВ «Кернел-Трейл» за жовтень 2018 року по Договору поставки № Х-2069/І8 від « 12» лютого 2018 р. наведено в таблицях акту перевірки за результатами аналізу укладених позивачем договорів поставки з ТОВ «Кернел-трейд» №Х-2069/18 від 12.02.2018, №. X 1179/18 від 26 жовтня 2017 року та № Х-1178/18 від 26 жовтня 2017 року.

Згідно п. 188.1.1 ПК України база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін.

Згідно пп. 14.1.71 п. 14.1 ст. 14 ПК України звичайна ціна ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 ПКУ та ст. 16 Закону України «Про інформацію» інформація щодо ринкових цін є податковою інформацією. Джерела податкової інформації визначено у п. 72.1 ст. 72 ПКУ, у тому числі у п.п. 72.1.6 цього пункту, який передбачає використання іншої оприлюдненої або одержаної за запитом інформації; право на використання податкової інформації щодо ринкових цін та результатів її опрацювання (порівняння із ціною постачання, застосованою платником податків), закріплено у п.71.1 ст. 71, п. 74.2 ст. 74 та п.п. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 ПКУ.

Відповідно до пп. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Тобто аналіз ринкової ціпи повинен обов`язково враховувати:

- ціни на ідентичні (однорідні) товари;

- порівняні економічні (комерційні) умови.

Згідно пп. 14.1.80 п. 14.1 ст. 14 ПК України ідентичні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), що мають однакові характерні для них основні ознаки.

Згідно пп. 14.1.131 п. 14.1 ст. 14 ПК України однорідні (подібні) товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), що не є ідентичними, але мають схожі характеристики і складаються із схожих компонентів, у результаті чого виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Суд зазначає, що порівняні економічні (комерційні) умови ПК України безпосередньо не визначені, проте з точки зору економічних факторів порівняні умови повинні враховувати обсяги постачання товарів; строки виконання зобов`язань, умови проведення розрахунків (відстрочення оплати/відвантаження, передплата, і т.д.), розподіл ризиків між сторонами по зберіганню, транспортуванню товару; наявність/відсутність ризиків у продавця щодо зміни ринкових цін в майбутньому внаслідок змін ринкової кон`юктури та попиту.

Отже, визначення звичайної ціни, тобто обґрунтування відповідності застосовуваних підприємством цін рівню справедливої ринкової ціни, починається з визначення товару, його основних характеристик та умов постачання для співставлення.

Судом встановлено, що видання «Огляд цін українського та світового товарних ринків», на дані якого посилається відповідач, є друкованим засобом масової інформації, що має індекс 22416 та виходить з періодичністю 12 разів на рік. Бюлетень надає інформацію щодо цін, які склалися на світових та українському товарних ринках, цінових тенденцій, змін митного законодавства, законодавства із закупівель, а також коментарі експертів, представників органів державної влади тощо.

«Інформаційно-аналітичний портал про молоко та молочний бізнес в Україні і світі http://milkua.info висвітлює актуальну і оперативну інформацію про ситуацію в молочній галузі; створює позитивний імідж української молочної галузі; популяризує споживання молока та молочних продуктів; розповідає про досвід роботи вітчизняних та зарубіжних молочних ферм; публікує статті про технології та економіку виробництва молока. Вказаний сайт не містить необхідних вихідних даних, які дають можливість ідентифікувати його власника та отримати у нього інформацію, на підставі якої на вказаному ресурсі здійснюється публікація різноманітних даних.

До суду відповідачем не надано роздруківок даних щодо цін на соняшник, які містилися на вказаних ресурсах, а їх даних акт перевірки не містить.

Таким чином, неможливо встановити, яка саме інформація була врахована відповідачем для встановлення рівня звичайних цін на соняшник у спірних періодах, які були умови постачання, оплати, строки виконання контрактів, щодо якої якості соняшника була визначена ціна.

Як зазначив у своїх поясненнях позивач, стосовно умов договору поставки №Х-2069/18 від 12.02.2018, для отримання передоплати 13.02.2018 р. в сумі 35 100 000 грн. було встановлено попередню ціну 10 800 грн. з ПДВ за 1 тонну, що становила еквівалент 400 доларів по курсу 27.0 грн/дол. У період вересня-грудня 2018 року ринок українського соняшнику спостерігав стрімке зниження цін. Відповідно до офіційних даних Державної служби статистики Україні врожай соняшнику 2018 року становив рекордні 14.165 млн. т (для порівняння врожай 2017 року становив 12,235 млн т), тому при значному збільшенні пропозиції соняшнику на ринку ціни різко знизились. Також ціни знижувались па тлі падіння цін на соняшникову олію. Так, у жовті 2018 року ціни на соняшникову олію на базисі FОВ порти Чорного моря коливались в діапазоні 670-680 дол./т, хоча у цей же період 2017 року ціни становили 770-780 дол. (джерело АgroChart). Основною причиною падіння цін на соняшникову олію було стрімке зниження цін на сою та соєву олію на американському ринку під тиском рекордного врожаю сої та відмови Китаю купувати американську сою що було зумовлено торговими суперечками та введенням взаємного імпортного мита.

На фоні стрімкого падіння цін у жовтні 2018 року для отримання передоплати в сумі 16 200 000 грн. з ПДВ було переглянуто попередню ціну, оскільки перша попередня ціна 10 800 грн/т з ПДВ не відповідала ринковій ціні станом на жовтень 2018 року. Сторонами домовлено встановити нову попередню ціну 9000 грн/т з ПДВ. Також, враховуючи фактичні результати зібраного врожаю соняшника, ТОВ АГРОФІРМА «ПОДОЛІВСЬКА» вимушено було зменшити контрактну кількість Товару з 6 500 т на 5 700 т.

Ціна 9000 грн/т з ПДВ не була фінальною і була встановлена Сторонами лише для отримання другої суми передоплати в розмірі 16 300 000 грн станом на 05.10.2018. Погоджена Сторонами ціна 8 468,94 грн/т з ПДВ була зафіксована Сторонами в акті формування остаточної ціпи та в додатковій угоді № 4 від 06.12.2018 Договору

Щодо умов укладених позивачем з ТОВ «Кернел-трейд» договорів поставки від 26 жовтня 2017 року № Х-1178/18 та №. X 1179/18 позивачем зазначено, що Сторонами було погоджено встановити Попередню ціну товару в розмірі 10 000,00 грн/т з ПДВ, що становила еквівалент 375.55 доларів США за курсом 26.77 грн/дол. Пунктом 3.2 Договорів передбачено право Постачальника переглянути ціну товару, що й було здійснено 28.11.2017 року, про що Сторонами були підписані відповідні Додаткові угоди та Акти формування остаточної ціни.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що долучені до матеріалів справи документи не містять посилань на укладені договори купівлі-продажу ідентичних товарів на співставних умовах, отже податковий орган при визначенні рівня звичайних цін не діяв у межах приписів норм чинного податкового законодавства.

За таких обставин, не є доведеним податковим органом той факт, що ціна, визначена у договорах, укладених позивачем з ТОВ «Кернер-Трейд», не є звичайною, отже, не доведено обґрунтованість донарахування податкових зобов`язань з ПДВ за результатами застосування іншої, ніж договірна, ціни на соняшник по операціям з ТОВ «КЕРНЕЛ ТРЕЙД».

Крім того, відповідачем в акті перевірки зазначено, що відповідно до наданих до перевірки документів також встановлено, що за даними бухгалтерського обліку підприємство ТОВ АГРОФІРМА «ПОДОЛІВСЬКА» операції з реалізації соняшника було відображено у листопаді 2017 року та у жовтні 2018 року у складі доходів підприємства. Тобто, платником податків самостійно було визначено місяць листопад 2017 року та жовтень 2018 року як період, в якому фактично всі ризики й вигоди, пов`язані із правом власності на товар (соняшник), було передано безпосередньо покупцеві - власністю ТОВ «Кернел-Трейд».

Отже, ТОВ AГРОРОФІРМА «ПОДОЛІВСЬКА» у листопаді 2017 р. та у грудні місяці 2018р. здійснило коригування реалізації соняшника в бік зменшення та збільшило різницю ціни реалізації від звичайної ціни на суму, що вказана вище, в момент, коли всі ризики, пов`язані із переходом права власності на товар (соняшник) вже фактично перейшли безпосередньо від ТОВ АГРОФІРМА «ПОДОЛІВСЬКА» до ТОВ «Кернер-Трейд», а отже й товар на балансі підприємства вже не обліковувався. Тобто було проведено коригування не лише за відсутніми на обліку (балансі) підприємства товарно-матеріальними цінностями, але й за відсутніми будь-якими ризиками стосовно зазначеного товару.

Суд зазначає, що коригування бухгалтерського та податкового обліку у листопаді 2017 та грудні 2018 обґрунтовано здійснені позивачем по операціям з реалізації соняшника на адресу ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» на підставі підписаних у відповідних періодах додаткових угод до договорів, та у зв`язку зі здійсненням остаточних поставок соняшника 29.11.2017 (договір поставки №. X 1178/18 від 26 жовтня 2017 року) та 18.12.2018 (договір поставки №Х-2069/18 від 12.02.2018) у зв`язку з підписанням додаткових угод 28.11.2017 № 1 та 06.12.2018 відповідно.

Вказані обставини були відображені в акті перевірки та підтверджені в ході судового розгляду справи. Таким чином, вказане також не доводить правомірність висновків відповідача щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ за рахунок невірного визначення бази такого нарахування з вартості поставленого соняшника за ціною, що є нижчою за звичайну.

Враховуючи наведене, стосовно взаємовідносин позивача з контрагентами ПП «ОТІСА» та ТОВ «Кернер-Трейд» суд приходить до висновку про невідповідність нормам податкового законодавства та фактичним обставинам справи висновків податкового органу про порушення позивачем п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу щодо заниження сум податкових зобов`язань на загальну суму з ПДВ за період, що перевірявся, за основним платежем на суму 1829381,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 457345,25 грн., а також щодо завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з ПДВ за період, що перевірявся, на загальну суму 247413 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № 1 від 27.12.2019, відповідно до якого позивачу визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 247 413 (двісті сорок сім тисяч чотириста тринадцять) грн 00 коп., а також податкове повідомлення-рішення № 1 від 27.12.2019 в частині основного платежу на суму 1829381,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 457345,25 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно взаємовідносин позивача з СТОВ Агрофірма «Барвінківська» судом встановлено, що у періоді, що перевірявся, ТОВ АГРОФІРМА «ПОДОЛІВСЬКА» придбала у СТОВ Агрофірма «Барвінківська» горох без наявності сертифікатів, що засвідчують його сортові та посівні якості. При цьому у бухгалтерському обліку були зроблені записи аналітичного та синтетичного обліку про факт посіву товару «Горох», який не має дозвільних документів (сертифікатів) на посів.

До перевірки та до суду було надано Договір поставки від 29.03.2017 №290317/П-Б/г про наступне: За даним Договором Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця у встановлений Договором строк горох, урожаю 2016 року (надалі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору. Кількість Товару, що поставляється за цим Договором, становить 560 т. (+/- 5 %) - за вибором Постачальника. До моменту фактичної передачі Товару Покупцеві ним здійснюється на власний розсуд перевірка якості Товару Прийняття Товару Покупцем в пункті поставки, передбаченому пп.3.1 цього Договору, та підписання видаткової накладної свідчить про відсутність у Покупця будь-яких претензій та зауважень щодо Товару (його якісних показників), якість Товару в повній мірі відповідає вимогам Покупця та умовам цього Договору. Будь-які претензії Покупця щодо якості Товару після його приймання та підписання видаткової накладної Постачальником не розглядаються.

Загальна вартість Товару з урахуванням ПДВ становить 3864000,00 грн.; ПДВ за ставкою 20 %- 644000,00 грн., ціна без урахування ПДВ становить 3 220 000,00 грн.

Як вбачається з вищенаведеного, предметом Договору відповідно до п.1.1 є поставка Товару гороху врожаю 2016 року.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про насіння та садивний матеріал» передбачено, що право на виробництво та реалізацію насіння і садивного матеріалу мають:

фізичні особи - підприємці та юридичні особи мають право на виробництво насіння та/або садивного матеріалу, за умови додержання майнових прав інтелектуальної власності на сорти рослин;

фізичні особи - підприємці та юридичні особи мають право на виробництво насіння і садивного матеріалу для його реалізації, за умови їх включення до Реєстру суб`єктів насінництва та розсадництва, а також у випадках, передбачених цим Законом;

фізичні особи - підприємці та юридичні особи, не включені до Реєстру суб`єктів насінництва та розсадництва, мають право здійснювати реалізацію насіння і садивного матеріалу лише за умови наявності сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал та додержання майнових прав інтелектуальної власності на сорти рослин.

Згідно статті 15 Закону України «Про насіння і садивний матеріал» насіння і садивний матеріал водяться в обіг після їх сертифікації.

Відповідно до пункту 28 Порядку проведення сертифікації, видачі та скасування сертифікатів на насіння та садивний матеріал, затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2017 року N 97, кожна партія насіння і садивного матеріалу для реалізації повинна супроводжуватися:

- насіння сертифікатом, що засвідчує його сортові, та сертифікатом, що засвідчує його посівні якості:

- садивний матеріал сертифікатом, що засвідчує його сортові якості, та сертифікатом, що засвідчує його товарні якості.

Відповідно пункту 12.2. ДСТУ 6006:2008 кожну партію насіння під час відпускання супроводжують документами, які підтверджують гарантію якості насіння згідно з ДСТУ 4138- 2002 та Довідкою про сортові і посівні якості насіння (додаток И ДСТУ 6006:2008). У разі перепродажу посередник (перекупник) виписує нові супровідні документи на якість насіння (під свою відповідальність). Супровідні документи повинні зберігатися на місці здійснення торгівлі та надаватися за першою вимогою.

Договором з СТОВ Агрофірма «Барвінківська» не передбачено наявності сертифікатів на Товар, що свідчить про придбання у СТОВ Агрофірма «Барвінківська» Товару - «горох, урожаю 2016», а не насіннєвого матеріалу гороху.

При цьому позивачем ТОВ Агрофірма «Подолівська» в бухгалтерському обліку було обліковано придбаний горох по Дебету рахунку 208 «Матеріали сільськогосподарського призначення» з Кредитом 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Відповідно затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291 Плану рахунків та Інструкції по його застосуванню, на субрахунку 208 «Матеріали сільськогосподарського призначення» обліковуються мінеральні добрива, отрутохімікати для боротьби зі шкідниками й хворобами сільськогосподарських культур, біопрепарати, медикаменти, хімікати, що використовуються для боротьби з хворобами сільськогосподарських тварин. Тут також відображаються саджанці, насіння й корми, що використовуються для висаджування, посіву та відгодівлі тварин безпосередньо в господарстві.

Враховуючи вищенаведене, у зв`язку з відсутністю сертифікату на горох, придбаний у СТОВ Агрофірма «Барвінківська» як Товар, але відображений в бухгалтерському обліку в якості в якості «насіннєвий матеріал», в ході проведення перевірки встановлено неможливість ідентифікації зазначених товарно-матеріальних цінностей в якості насіннєвого матеріалу, який в межах діючих законодавчих актів можливо безпосередньо використовувати у власній господарській діяльності з метою здійснення вирощування відповідної продукції. В той же час, встановлено факт списання гороху з балансу підприємства.

Відповідно до первинних документів, наданих до перевірки, ГУ ДПС у Харківській області встановлено, що горох, придбаний у СТОВ Агрофірма «Барвінківська» згідно з договором від 29.03.2017 №290317/П-Б/г, не було реалізовано наступним покупцям та не було використано у власних господарських потребах.

В бухгалтерському обліку здійснено списання даного товару на загальну суму 3 215 170 грн., крім того ПДВ 643 034 грн., наступними проводками:

Дт 208 «Матеріали с/господарського призначення» - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»;

Дт 23 «Виробництво» - Кт 208 «Матеріали с/господарського призначення».

Списання відбулося на підставі актів витрат насіння і садивного матеріалу на загальну суму 3 215 170 грн, крім того ПДВ 643 034 гривень. Дані щодо актів списання, наведені у додатку №11 до акту перевірки.

До перевірки первинні документи щодо походження та придбання вказаного сортового сертифікованого насінню гороху надано не було.

Горох, придбання якого оформлено у СТОВ Агрофірма «Барвінківська», не мав класності, сертифікатів, документів, які підтвердили б якісні та сортові показники зазначених товарно-матеріальних цінностей в якості «насіннєвого» матеріалу.

Крім того, нормами підпункту "і" пункту 201.1 статті 201 ПКУ передбачено обов`язкове заповнення коду товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України від 19 вересня 2013 року № 584- VII "Про Митний тариф України" (далі - Закон № 584).

Товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, а саме:

УКТ ЗЕД 0713 призначений для товарної позиції - Овочі бобові, сушені, лущені, очищені або неочищені від насіннєвої оболонки, подрібнені або неподрібнені.

УКТ ЗЕД 0713 10 10 00 призначений для товарної позиції - Для сівби.

Однак, у податкових накладних, виписаних СТОВ Агрофірма «Барвінківська» на користь ТОВ Агрофірма «Подолівська», зареєстрованих в ЄРПН, не визначено належність гороху як посівного матеріалу та визначено УКТ ЗЕД 0713- «Горох урожаю 2016 року» .

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував обставин відсутності необхідних сертифікатів на підтвердження належності придбаного гороху до посівного матеріалу.

Враховуючи неможливість ідентифікації списаного гороху в якості насіннєвого матеріалу, а також відсутність будь-яких відповідних документів на підтвердження зазначених товарно-матеріальних цінностей як насіннєвого матеріалу, який можливо використовувати в якості посадочного (насіннєвого) матеріалу, відображення списання гороху з балансу підприємства на підставі такого первинного документу, як акт витрат насіння і садивного матеріалу не є правомірним. Такий акт не є належним первинним документом для списання ТМЦ, яке не є насіннєвим матеріалом.

Враховуючи те, що здійснення операцій в бухгалтерському обліку має відбуватися виключно на підставі належним чином оформлених первинних документів, суд приходить до висновку, що акт витрат насіння і садивного матеріалу щодо гороху, придбаного у СТОВ Агрофірма «Барвінківська», через відсутність документів на підтвердження належності придбаного гороху до посівного матеріалу не може доводити використання вищезазначеного гороху позивачем в межах його господарської діяльності.

Отже, висновок відповідача про недоведеність використання позивачем у власній господарській діяльності придбаного у СТОВ Агрофірма «Барвінківська» гороху є обґрунтованим.

Внаслідок цього ТОВ Агрофірма «Подолівська» в порушення вимог п. 198.5 ст. 198 ГІКУ було занижені податкові зобов`язання з ПДВ на суму 987472,00 грн.

Таким чином податкове повідомлення-рішення № 1 від 27.12.2019 в частині основного платежу на суму 987472,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 246868,00 грн. винесено відповідачем обґрунтовано та в межах наданих законом повноважень, з огляду на що позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України, якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Відповідно до 189.1. ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно абз.«г» п. 198.5 ст.198 ПКУ - платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Враховуючи наведене, в порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ Агрофірма «Подолівська» не здійснено реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 987472,00 грн.

Відповідно до положень п. 120-1.1. ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, застосування відповідачем штрафу в розмірі 50% від суми заниження податкових зобов`язань за платежем податок на додану вартість, на які позивачем не виписано та не зареєстровано податкові накладні, а саме в сумі 987472,00 грн., є обґрунтованим.

З огляду на це, в задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 1 від 27.12.2019 в частині штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму 493736,00 грн. належить відмовити.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № 1 від 23.01.2020, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1532133,00 грн. за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого аб. 2 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України, податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 3064266 грн.00 коп. після отримання податкового повідомлення-рішення № 1 від 27.12.2019, суд зазначає наступне.

27.12.2019 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 1, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 3 521 066 (три мільйони п`ятсот двадцять одна тисяча шістдесят шість) грн 25 коп., з яких сума грошового зобов`язання за збільшеними податковими зобов`язаннями становить 2 816 853 грн, а за штрафними (фінансовими) санкціями - 704 213 грн 25 коп.

Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 1, відповідно до якого позивачу визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 247 413 (двісті сорок сім тисяч чотириста тринадцять) грн 00 коп. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 0 (нуль) грн 00 коп.

Винесеним Головним управлінням ДПС у Харківській області податковим повідомленням-рішенням №1 позивача попереджено про необхідність складення та /або реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування та застосовано штраф на суму 1532133,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення від 27.12.2019 отримані позивачем 09.01.2020 та оскаржені до Харківського окружного адміністративного суду 17.01.2020, а відтак вказані податкові повідомлення рішення вважаються неузгодженими в силу приписів пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу (ПК) України. Представник позивача листом від 17.01.2020 № Т/2 повідомив відповідача про подання позову у цій адміністративній справі, про що наявна відмітка канцелярії відповідача про отримання.

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № 1 від 23.01.2020 став абзац 2 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України, згідно положень якого відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Абзацом четвертим пункту 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Оскільки як сума штрафу, вказана у податковому повідомленні-рішенні від 27.12.2019 №1, так і сума донарахованих позивачу податкових зобов`язань з ПДВ за податковим повідомленням-рішенням № 1 від 27.12.2019, яка є базою для визначення повторного штрафу за нереєстрацію податкових накладних, оскаржені позивачем у 10-денний строк з моменту отримання, то вказані суми вважаються неузгодженими. Відповідно, у такому випадку не може бути визнано обґрунтованим застосування до позивача повторного штрафу за нереєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування.

З урахуванням обізнаності відповідача щодо оскарження податкових повідомлень-рішень позивачем у суді, внаслідок чого, визначені ними грошові зобов`язання є неузгодженими, відповідач не мав правових підстав для винесення податкового повідомлення-рішення № 1 від 23.01.2020, з огляду на що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати на оплату судового збору понесені позивачем підлягають відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так загальна сума позову склала 6832745,25 грн. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір в максимальному розмірі 21020 грн.

Відтак, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам позивача в розмірі 5104669,25 грн. становить 15703,81 (п`ятнадцять тисяч сімсот три гривні 81 копійка).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 1 від 23.01.2020, № 1 від 27.12.2019.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 27.12.2019 в частині основного платежу на суму 1829381,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 457345,25 грн.

В задоволенні позовних вимог про скасування податкового-повідомлення рішення № 1 від 27.12.2019 в частині основного платежу на суму 987472,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 246868,00 грн. відмовити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1 від 27.12.2019 в частині штрафу на суму 1038397,00 грн.

В задоволенні позовних вимог про скасування податкового-повідомлення рішення № 1 від 27.12.2019 в частині штрафу на суму 493736,00 грн. відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Подолівська" (вул. Скрипника, буд. 6, м. Барвінкове, Барвінківський район, Харківська область, 64701, ) у розмірі 15703,81 (п`ятнадцять тисяч сімсот три гривні 81 копійка).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 серпня 2020 року.

Суддя Білова О.В.