Справа № 361/6197/19
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/6197/19 Суддя (судді) першої інстанції: Сердинський В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т.суддів:Пилипенко О.Є. Сорочко Є.О., за участю секретаря: Закревської І.Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за порушення митних правил,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за порушення митних правил. В обґрунтування позову зазначив, що постановою у справі про порушення митних правил №0110/80600/19, винесеною 21 серпня 2019 року заступником начальника Полтавської митниці ДФС - начальником відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії, Артемом Кримським, його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за порушення митних правил - відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позивач ввіз спірний автомобіль 03 червня 2017 року та вчасно його не вивіз, у зв`язку з чим 02 липня 2019 року було складено протокол про порушення митних правил.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував норми п.3 ч.1 ст.93 ч.3 ст. 470 Митного кодексу України.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до вимог статті 311 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою у справі про порушення митних правил №0110/80600/19, винесеною 21 серпня 2019 року заступником начальника Полтавської митниці ДФС - начальником відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії, Артемом Кримським, позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким у позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями ч. 6 ст.379 Митного Кодексу України передбачено, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного Кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту-10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці-5 діб).

У силу приписів ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу, ввезеного на митну територію України більше ніж на десять діб, визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.

При цьому, ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Разом з тим, частиною 1 статті 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Разом з тим, як було вірно зазначено судом першої інстанції, Позивачем не було надано жодних доказів, які підтверджували б факт обставин непереборної сили або аварії чи протиправних дій третіх осіб.

Пунктом 5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінасів України 31.05.2012 року №657, визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

У свою чергу, статтею 192 Митного кодексу України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту існування зазначених вище обставин, які могли б слугувати підставою для звільнення Позивача від відповідальності за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2017 р. о 14 год. 19 хв. в зоні Чернігівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України в режимі "транзит" був ввезений автомобіль "OPEL VECTRA", номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Термін вивезення (транзиту) транспортного засобу марки "OPEL VECTRA", номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , з митної території України закінчився 13 червня 2017 року.

Згідно даних програмно-інформаційного комплексу автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор", відомості щодо вивезення ОСОБА_1 за межі митної території України зазначеного автомобіля в період з 03.06.2017 р. по 21.08.2019 р. відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України строк доставки автомобіля "OPEL VECTRA", номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України), більше ніж на десять діб, чим були порушені вимоги, які встановлені п. 3 ч. 1 статті 93 Митного кодексу України.

02.07.2019 р. Полтавською митницею ДФС у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил №0110/80600/19 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції згідно листа Чернігівської митниці ДФС від 11.06.2019 р. №5797/7/25-70-20-04 з додатком на адресу Полтавської митниці ДФС надіслані засобами електронного зв`язку витяг з програмно-інформаційного комплексу автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" від 11.06.2019 р., а також копія витягу з електронного журналу пасажирського пункту пропуску автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" від 11.06.2019 р., де серед іншого у розділі "Декларант ТЗ" у графі П.І.Б. зазначений ОСОБА_1 , яким згідно відомостей в інших розділах та граф даного журналу, 03.06.2017 р. на митну територію України в режимі "транзит" був ввезений вищевказаний транспортний засіб автомобіль через пункт пропуску "Нові Яриловичі" Чернігівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_1 .

Таким чином, автомобіль "OPEL VECTRA", номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , ввезений саме позивачем ОСОБА_1 0.3.06.2017 р. на мигну територію України в режимі "транзит" у якості товару, а не транспортного засобу комерційного призначення.

В даному випадку позивачем вчинене правопорушення митних правил, передбачене ч. 3 ст.470 Митного кодексу України, яке належить до триваючих правопорушень згідно ст. 467 Митного кодексу України.

Вчинене позивачем правопорушення є триваючим та виявлене, як зазначає митний орган, 07 червня 2019 року під час проведення перевірки законності знаходження та використання зазначеного транспортного засобу на митній території України, в ході яких було встановлено, що позивач ввіз спірний автомобіль 03 червня 2017 року та вчасно його не вивіз.

Постанова про порушення митних правил винесена митним органом 21 серпня 2019 року, тобто, в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення, а тому, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, по справі встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем правильно встановлено фактичні обставини, надано вірну правову кваліфікацію діям позивача, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, а наведені позивачем підстави порушення строків накладення адміністративного стягнення та своєї невинуватості у вчинені зазначеного правопорушення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12 серпня 2020 року

Головуючий суддя: Л.Т. Черпіцька

Судді: О.Є. Пилипенко

Є.О. Сорочко