Справа № 340/2486/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 340/2486/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Компаніївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року

у справі №340/2486/19

за позовом Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області

до Компаніївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1

про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 року Нечаївська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області звернулася до суду з адміністративним позовом до Компаніївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця від 05.09.2019 року та від 23.09.2019 року відповідно.

В обґрунтування вимог позивач посилався на протиправність оскаржених постанов, які на його думку, прийняті державним виконавцем не у спосіб, передбачений законодавством України. За позицією сільради, державний виконавець не наділений повноваження на власний розсуд тлумачити резолютивну частину судового акту, не враховуючи того факту, що фактичне виконання судового рішення відбулось у добровільному порядку ще до моменту відкриття виконавчого провадження, про що було повідомлено державного виконавця.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовані оскаржені постанови про накладення штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржені постанови, суд першої інстанції виходив із їх протиправності з посиланням на те, що на час їх прийняття позивач добровільно виконав рішення суду в адміністративній справі №340/1281/19 відповідно до його резолютивної частини, про що також повідомив державного виконавця. При цьому суд зауважив, що державний виконавець не наділений правом надавати правову оцінку рішенням суб`єкта владних повноважень, які прийняті останніми на виконання рішення суду, а також роз`яснив, що у разі незгоди особи, щодо якої таке рішення прийнято, вона має право звернутися до суду у порядку статті 383 КАС України або з окремим позовом.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить повністю скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволені позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що оскаржені постанови про накладення штрафу прийняті у спосіб, передбачений законодавством України, враховуючи, що сільрадою рішення суду не виконано у повному обсязі, про що вказують обставини того, що на виконання судового рішення позивач надав копію рішення сесії сільської ради №315 від 23.07.2019 року, яким стягувачу у ВП № 59848858 ( ОСОБА_1 ) відмовлено у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Водночас, як пояснює представник відповідача, викладені у такому рішенні мотиви відмови не узгоджуються з приписами частини 7 статті 118 Земельного кодексу України та із застереженнями, викладеними у судовому рішенні щодо неможливості прийняття рішення за таких підстав, за що на позивача і накладено штраф за оскарженими постановами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 року у справі №340/1281/19, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Нечаївської сільської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Зобов`язано Нечаївську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Нечаївської сільської ради (вх.№107 від 10.04.2019 року) та прийняти відповідне рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист №340/1281/19, який у подальшому був звернений до примусового виконання.

Постановою старшого державного виконавця Компаніївського РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 20.08.2019 року відкрито виконавче провадження ВП №59848858 з виконання виконавчого листа №340/1281/19 та зобов`язано боржника - Нечаївську сільську раду - виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Із матеріалів справи також слідує, що Нечаївська сільська рада клопотанням від 27.08.2019 року повідомила державного виконавця про добровільне виконання судового рішення на підтвердження чого додала копію рішення двадцять шостої сесії Нечаївської сільської ради №315 від 23.07.2019 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_1 ".

Натомість, державним виконавцем 05.09.2019 року та 23.09.2019 року прийнято постанови про накладення штрафу, якою на сільраду за невиконання рішення суду у встановлений строк, накладено штраф у розмірі 5100 грн. та 10200 грн. відповідно, які і є предметом розгляду у вказаному спорі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про обґрунтованість позовних вимог та з цього приводу зазначає про таке.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що за статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 4 статті 372 КАС України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. (п.16 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" установлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з частинами 1, 2 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Так, відповідно до вказаної норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Наведеними нормами передбачено негативні наслідки для боржника у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує його вчинити певні дії

Як встановлено судом та знайшло підтвердження у суді апеляційної інстанції, на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №340/1281/19 від 12.08.2019 року, відповідно до якого Нечаївську сільську раду (боржника у ВП ВП № 59848858) зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Нечаївської сільської ради (вх.№107 від 10.04.2019 року) та прийняти відповідне рішення.

На виконання вимог виконавчого документу, сільрада на пленарному засіданні розглянула заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняла рішення №315 від 23.07.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_1 », відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви з підстав того, що подані ним документи не відповідають вимогам законодавства України.

Про вказані обставини сільрада повідомила державного виконавця та просила закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Натомість, здійснюючи перевірку виконання сільрадою рішення суду, державний виконавець дійшов висновку, що рішення сільської ради №315 від 23.07.2019 року прийнято без урахування правової оцінки суду, а саме рішення не ґрунтувалося на вимогах частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Наведене свідчить, що фактично, державний виконавець на власний розсуд здійснив тлумачення правових висновків, викладених у судовому рішення та мотивів, якими керувалася сільрада при прийняті рішення №315 від 23.07.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_1 ».

На переконання суду, такі дії вчиненні державним виконавцем за межами владних повноважень, враховуючи, що статтею ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" визначений вичерпний обсяг прав і обов`язків виконавців при вчиненні відповідних виконавчих дій та у такому переліку відсутнє право державного виконавця на власний розсуд надавати оцінку правову оцінку мотивам, якими керувався суд при прийняті рішення у контексті дій, вчинених боржником на виконання такого судового рішення.

Суд відмічає, що особа яка вважає, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення вправі звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто, здійснюючи перевірку виконання позивачем вимог виконавчого документу, державний виконавець фактично перейняв на себе повноваження суду та на власний розсуд надав оцінку мотивам, якими керувалася сільрада при прийняті рішення №315 від 23.07.2019 року, не враховуючи того факту, що такий виконавчий документ не містив вимог зобов`язального характеру щодо обов`язкового позитивного вирішення питання на користь стягувача.

Слід також зазначити про передчасність прийняття державним виконавцем постанови від 05.09.2019 року, враховуючи, що на момент її прийняття не сплив 10 денний строк для добровільного виконання рішення суду.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржених постанов.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі встановлено та досліджено обставини у справі та прийнято обґрунтоване рішення про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Компаніївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі №340/2486/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко