Справа № 826/3768/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року м. Київ № 826/3768/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянув в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Держгеокадастру у Чернігівській області
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (надалі - відповідач), в якому просить:

- визнати незаконною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо відмови у розгляді заяви (вхідний номер реєстрації відповідачем - М-30950/0/5-17 від 08.12.2017) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області по суті та прийнятті відповідного рішення;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повторно розглянути зазначену вище заяву відповідно до вимог законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Роз`яснено сторонам, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано заяву до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області (вхідний номер реєстрації Відповідачем - М-30950/0/5-17 від 08.12.2017).

До заяви були додані копії: паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічних матеріалів орієнтовного місця розташування земельної ділянки. Також позивач в заяві зазначив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки за даним видом цільового призначення він не скористався.

Орієнтовне місце розташування земельної ділянки було зазначене з врахуванням інформації, яку позивач отримав від Відділу у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у листі від 20.11.2017 №30/0-0.23-28/133-17 (з додатком - графічні матеріали).

Відповідач у листі від 09.01.2018 №М-30950/0-129/6-18 зазначив, що не має можливості розглянути заяву по суті та прийняти відповідне рішення. При цьому послався на доручення Віце-прем`єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та зазначив, що враховує позицію органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, проте, Олександрівська сільська рада не надала інформацію щодо своєї позиції стосовно відведення позивачу у власність зазначеної земельної ділянки.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Позиція відповідача, викладена в письмовому відзиві аналогічна до інформації, яка викладена в листі від 09.01.2018 №М-30950/0-129/6-18.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (частина шоста).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац перший частини сьомої).

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (абзац третій частини сьомої).

За змістом наведених норм, ними визначено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Крім того, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, встановленим ЗК України, вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України (постанова Верховного Суду 06.12.2019 справа №813/4498/16).

Як вже було зазначено вище, відповідач, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою зазначив, що Олександрівська сільська рада не надала інформацію щодо своєї позиції стосовно відведення позивачу у власність зазначеної земельної ділянки.

Проте, наведена підстава в силу статті 118 ЗК України не може бути підставою для відмови в наданні земельної ділянки та не може бути підставою для неприйняття відповідачем рішення за наслідками розгляду заяви позивача.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в іншій частині суд зазначає наступне.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначається Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521.

Пунктом 8 цього положення передбачається, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Згідно з пунктом 84 «Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру», затвердженої Наказом Держгеокадастру від 15.10.2015 №600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань. При цьому пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.

Тобто за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Отже, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області (аналогічна позиція наведена в Постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №826/17220/17).

Судом встановлено, що позивач звернувся з клопотання про надання дозволу на розробку документації з землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, за наслідками розгляду якого відповідач зобов`язаний був прийняти рішення. Відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повторно розглянути зазначену вище заяву відповідно до вимог законодавства, внаслідок чого позовні вимоги в цілому підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо відмови у розгляді заяви ОСОБА_1 (вхідний номер реєстрації М-30950/0/5-17 від 08.12.2017) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області по суті та прийнятті відповідного рішення.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області розглянути заяву ОСОБА_1 (вхідний номер реєстрації М-30950/0/5-17 від 08.12.2017) відповідно до вимог ст.118 Земельного кодексу України.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (14000, Чернігівська обл., місто Чернігів, ПРОСПЕКТ МИРУ, будинок 14, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович