Справа № 240/9353/20
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Житомир

справа № 240/9353/20

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) щодо неприйняття наказу про виплату винагороди у розмірі 9149,14 грн старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 50220430;

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) прийняти наказ про виплату винагороди у розмірі 9149,14 грн старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №50220430;

- зобов"язати Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) нарахувати та виплатити винагороди старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №50220430.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 грудня 2019 року подавав до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заяву про виплату винагороди в межах виконавчого провадження АСВП №50220430 щодо примусового виконання наказу №906/1364/15, яка була погоджена безпосереднім керівником та начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Вказує, що відповідачем не вжито заходів щодо прийняття рішення про відмову / чи задоволення поданої заяви про виплату винагороди у виконавчому провадженні.

Позивач, вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи ( у порядку письмового провадження).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу, за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№26278/20), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що уповноважена особа відповідача, з метою з"ясування обставин у спірних правовідносинах, звернулась із відповідною службовою запискою до ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в якій просила повідомити причини за яких не було видано наказ про виплату винагороди старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 у розмірі 9149,14 грн.

На зазначену службову записку отримано відповідь, у якій вказано, що до управління персоналу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заява про виплату винагороди головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №50220430 не надходила.

Саме тому, на думку відповідача, відсутня протиправна бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії), яка полягає у неприйнятті наказу про виплату винагороди у розмірі 9149,14 грн по виконавчому провадженню №50220430, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у органах Державної виконавчої служби на посаді старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, що не заперечується відповідачем.

18 грудня 2019 року позивач звернувся із заявою про виплату винагороди до голови ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в якій зазначив, що ним було забезпечено часткове виконання наказу №906/1364/15, виданого 09.02.2016 Господарським судом Житомирської області, за результатами виконання якого фактично стягнуто: на користь стягувача (в тому числі з 08.11.2019 по 17.12.2019) - 457457,09 грн; виконавчий збір (в тому числі з 08.11.2019 по 17.12.2019) - 45745,70 грн та витрати на проведення виконавчих дій - 34618,25 грн. Зазначив, що зважаючи на те, що за період з 08.11.2019 по 17.12.2019 сума стягнення коштів становить 457457,09 грн, то розмір винагороди 2% від стягнутої суми складає - 9149,14 грн = (457457,09 х 2%).

На підставі викладеного та керуючись положеннями Порядку виплати винагороди державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 (далі - Порядок №643), позивач просив виплати йому винагороду у розмірі 9149,14грн (а. с.9-10).

Відповідно до підпису та печаток на заяві позивача про виплату винагороди від 18.12.2019, зазначена виплата цього ж дня погоджена начальником управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області П.Б. Данилишиним та начальником відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Невмержицьким О.О. (а.с.10, 34).

Заява ОСОБА_1 про виплату винагороди надіслана та зареєстрована Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області 18.12.2019 за вх.№11862/35/7.2/2019, про що свідчить штрих-код на першій сторінці зазначеної заяви (а.с.9, 33).

Однак, ні на момент звернення позивача до суду з даним позовом, ні на момент розгляду справи судом, відповідачем не вжито заходів щодо прийняття рішення про відмову/чи задоволення поданої ОСОБА_1 заяви від 18.12.2019 про виплату винагороди у виконавчому провадженні.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача та зазначаючи, що має право на виплату винагороди у виконавчому провадженні, звернувся до суду за захистом свого порушеного права з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, винагороди, а також інших надбавок згідно із законодавством.

Порядок виплати та розміри винагород працівникам органів Державної виконавчої служби встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог норм права, постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 затверджено «Порядок виплати винагороди державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця» (далі - Порядок №643).

Пунктом 2 Порядку №643 передбачено, що у разі фактичного виконання (повного або часткового) виконавчого документа майнового характеру, стягнення заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, за виконавчим документом про стягнення аліментів державним виконавцям, визначеним у частині першій статті 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", виплачується винагорода у такому розмірі:

2 відсотки стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - державному виконавцю, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ.

Відповідно до п. 5 Порядку №643 державні виконавці, зазначені у пункті 2 цього Порядку, мають право на винагороду за умови дотримання критеріїв виплати винагороди, встановлених Мін`юстом (далі - критерії виплати винагороди).

Згідно з п.6 Порядку №643 для виплати винагороди державний виконавець, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, подає заяву, в якій зазначаються: реквізити виконавчого документа; номер виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника; категорія стягнення за виконавчим документом; розмір стягнутого виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, реквізити платіжних доручень; перелік виконавчих дій та строки їх проведення; розрахунок належної до виплати винагороди; відомості про дотримання критеріїв.

Відповідно до п.11 Порядку №643 винагорода не виплачується, якщо державного виконавця притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку із здійсненням виконавчого провадження, за яким подано заяву про виплату винагороди, або його дії (рішення) чи бездіяльність визнано неправомірними.

З огляду на системний аналіз вказаних норм слідує, що приписами Порядку №643 визначені вичерпні випадки, коли винагорода не виплачується державному виконавцю.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів вчинення позивачем дій, відповідальність за які передбачена п.11 Порядку №643.

Пунктом 9 Порядку №643 передбачено, що заява державного виконавця про виплату винагороди розглядається безпосереднім керівником державного виконавця протягом двох робочих днів з дати її надходження та за наявності підстав, передбачених пунктами 4 і 5 цього Порядку, погоджується ним із зазначенням дати погодження. За відсутності підстав для виплати винагороди зазначена заява протягом двох робочих днів з дати її надходження повертається державному виконавцю з обґрунтуванням підстав відмови.

Згідно з абзацом першим п.12 Порядку №643 погоджена безпосереднім керівником заява про виплату винагороди державному виконавцю та у випадку, передбаченому абзацом третім пункту 10 цього Порядку, - подання про виплату винагороди не пізніше наступного робочого дня подаються для погодження начальнику управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі.

Відповідно до абзацу першого п.13 Порядку №643 у разі достатності та обґрунтованості підстав для виплати винагороди начальник управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі погоджує заяву про виплату винагороди державному виконавцю та подання про виплату винагороди протягом трьох робочих днів з дати їх надходження.

Абзацом 3 п.13 Прядку №643 передбачено, що за відсутності підстав для виплати винагороди заява про виплату винагороди та/або подання про виплату винагороди протягом трьох робочих днів з дати їх надходження повертаються державному виконавцю та/або керівнику органу державної виконавчої служби з обґрунтуванням підстав відмови.

Пунктом 14 та 15 Порядку №643 визначено, що безпідставна відмова у погодженні заяви державного виконавця про виплату винагороди або подання про виплату винагороди не допускається.

Державний виконавець, якому повернуто заяву про виплату винагороди, має право повторно подати таку заяву до кінця поточного року після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Матеріали справи свідчать, що заява ОСОБА_1 про виплату винагороди від 18.12.2019 цього ж дня погоджена безпосереднім керівником позивача та самим начальником управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, що не спростовано відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що оскільки заява позивача від 18.12.2019 про виплату винагороди погоджена відповідно до вимог Порядку №643, то керівниками органів Державної виконавчої служби перевірено наявність підстав для її виплати.

Щодо доводів відповідача про відсутність обов"язку щодо виплати позивачу винагороди за його заявою від 18.12.2019 з підстав ненадходження вказаної заяви до управління персоналу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області для видачі наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.16 Порядку №643 погоджена начальником управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі заява про виплату винагороди державному виконавцю та подання про виплату винагороди не пізніше наступного робочого дня після погодження подаються відповідному уповноваженому структурному підрозділу головного територіального управління юстиції. На підставі таких заяви і подання видається наказ, в якому зазначаються особи, яким виплачується винагорода, та її розміри.

Матеріалами справи підтверджується надходження заяви ОСОБА_1 від 18.12.2019 про виплату винагороди безпосередньо до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (особі ліквідаційної комісії). Під час розгляду справи судом встановлено наявність погодження зазначеної заяви безпосереднім керівником позивача та начальником управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у строк та відповідно до порядку встановленими чинними нормами права.

Суд звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Європейський суд у справі Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638 вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" , заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" , заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", пункт 128, та "Беєлер проти Італії", пункт 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

З огляду на викладене, відповідач не може посилатись на відсутність обов"язку для вчинення дій, зокрема прийняття наказу про виплату позивачу винагороди у розмірі 9149,14 грн з підстав ненадходження такої заяви до відповідного уповноваженого структурного підрозділу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області для видачі наказу про виплату вказаної винагороди.

Суд зауважує, що оскільки суб"єктом владних повноважень, на якого покладено обов"язок забезпечити реалізацію права позивача на виплату винагороди є Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області (особі ліквідаційної комісії), то відповідальність за бездіяльність чи протиправні дії його структурних підрозділів та/або відділів юридичної особи публічного права, несе сам орган державної влади, у даному випадку - Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області (особі ліквідаційної комісії).

Суд вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про протиправну бездіяльність відповідача щодо неприйняття наказу про виплату позивачу винагороди, суд досліджує дотримання відповідачем процедури та порядку його винесення та не втручається у дискреційні повноваження суб"єкта владних повноважень щодо встановлення і визначення позивачу розміру виплати винагороди чи наявність або відсутність підстав для її виплати.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов до висновку, що з метою належного захисту порушеного права позивача, суд вважає за можливе зобов"язати відповідача видати наказ про виплату позивачу винагороди у розмірі 9149,14 грн по виконавчому провадженню №50220430 та нарахувати івиплати вказані кошти.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (майдан Соборний, 1, Житомир, 10014, ) про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо неприйняття наказу про виплату старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 винагороди по виконавчому провадженню №50220430 у розмірі 9149,14 грн.

Зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області видати наказ про виплату старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_1 винагороди по виконавчому провадженню №50220430 у розмірі 9149,14 грн та нарахувати і виплатити зазначену винагороду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 14 серпня 2020 року.

Суддя А.В. Горовенко