Справа № 280/2178/20
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 280/2178/20
суддя І інстанції Артоуз О.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень суду у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа: заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Половніков Роман Сергійович про визнання протиправними дії, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Половнікова Романа Сергійовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 лютого 2020 року;

- скасувати постанову заступника начальника відділу від 28 лютого 2020 року про закінчення виконавчого провадження №60891190;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) поновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №808/752/18, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 03 липня 2019 року та забезпечити виконання рішення суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у задоволенні позовної заяви відмовлено повністю.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просило його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю винесеною державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з огляду на те, що боржником не виконано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року по справі №808/752/18.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просило відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2018 по справі № 808/752/18 позовні вимоги ОСОБА_1 (далі - позивач) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахуванні позивачу пенсії за віком з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01 лютого 2018 року; в частині позовних вимог про перерахування пенсії з 26 січня 2018 року відмовлено.

Рішення набрало законної сили 02.08.2018.

03.07.2019 по справі № 808/752/18 видано виконавчий лист.

17.12.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Юлдашевим А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60891190 щодо примусового виконання виконавчого листа №808/752/18, виданого 03.07.2019.

Також, 17.12.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Юлдашевим А.А. винесено постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

28.02.2020 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Половніковим Р.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60891190 у зв`язку з виконанням рішення суду боржником.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який задовольнив позов, враховуючи наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною четвертою статті 372 КАС України визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі- Закон України №1404-VIII), відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 63 Закону №1404-VIII визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно вказаної статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Статтею 39 Закону №1404-VIII визначено підстави закінчення виконавчого провадження, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст. 39 Закону).

Судом встановлено, що на виконання рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року по справі № 808/752/18, 16 липня 2018 року боржником добровільно проведено перерахунок пенсії стягувача, що підтверджується копією розпорядженням про перерахунок пенсії, про що державного виконавця повідомлено листом №233/08.2 від 08 січня 2020 року.

При цьому, з огляду на те, що після проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_2 суттєво зменшився, тому відповідно до п. 4 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Суд звертає увагу, що норми Закону №1404-VIII не наділяють державного виконавця повноваженнями щодо оцінки дій боржника із застосування норм матеріального права чи стосовно самостійного проведення розрахунків, здійснення яких законодавчо віднесено до повноважень відповідного органу.

Натомість, зважаючи на приписи ст.383 КАС України, оцінка правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду відноситься безпосередньо до повноважень суду.

Отже, у випадку незгоди стягувача із рішенням боржника, прийнятим на виконання рішення суду, він має право звернутися до суду відповідно до ст.383 КАС України щодо визнання протиправним такого рішення.

Як слідує з Єдиного державного реєстру судових рішень по справі №808/752/18 ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2020 заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, - залишено без задоволення.

Тобто факт належного виконання боржником рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року по справі № 808/752/18 було підтверджено судом в межах розгляду заяви ОСОБА_1 поданої в порядку ст.383 КАС України.

У зв`язку з тим, що боржником фактично було виконано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року по справі № 808/752/18, то заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Половніковим Р.С. правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60891190.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник