Справа № 340/1816/20
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 340/1816/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року у справі № 340/1816/20

за позовом ОСОБА_1

до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОБРОУЛЬЯНІВКА"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ"

про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

встановив:

Позивач (через представника) звернулася до суду з даним позовом, в якому просить:

1) визнати протиправними дії заступника начальника Соборного ВДВС міста Дніпра Головного ТУЮ у Дніпропетровській області Астапенкової Катерини Миколаївни щодо арешту права оренди земельних ділянок:

- кадастровий номер :02:000:0208, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 7,8330 га;

- кадастровий номер :02:000:0511 цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 3,4944 га;

- кадастровий номер :02:000:0512 цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 3,9656 га, при винесенні постанови № 59780288 від 13.08.2019 року про арешт майна боржника.

2) скасувати постанову про арешт майна боржника № 59780288 від 13.08.2019 року, винесеної заступником начальника Соборного ВДВС міста Дніпра Головного ТУЮ у Дніпропетровській області Астапенковою Катериною Миколаївною в частині арешту права оренди земельних ділянок:

- кадастровий номер :02:000:0208, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 7,8330га;

- кадастровий номер :02:000:0511 цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 3,4944 га;

- кадастровий номер :02:000:0512 цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 3,9656 га.

Ухвалою суду від 05 червня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі. Суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами ЦПК.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В апеляційній скарзі посилається на висновки Верховного Суду у справі № 640/9729/19, а також зазначає, що суд невірно ототожнює спір «про зняття арешту з майна» та спір «про визнання дій протиправними та скасування постанови», а тому безпідставно посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 658/715/16-ц.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу на праві власності належать земельні ділянки з кадастровим номером: :02:000:0208 (загальною площею 7,8330 га); :02:000:0511 (загальною площею 3,4944 га) та :02:000:0512 (загальною площею 3,9656 га), та які знаходяться на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

Зазначені земельні ділянки були передані позивачем в оренду ТОВ "Доброульянівка" на підставі Договорів оренди землі від 25.04.2013 р.

05.02.2020 року позивачці стало відомо, що відносно її земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано обтяження, а саме: арешт права оренди земельної ділянки за КН: :02:000:0208, :02:000:0511, :02:000:0512.

Арешти накладено на підставі постанови про арешт майна боржника № 59780288 від 13.08.2019 р.. Сторонами такого виконавчого провадження є: стягувач - ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" та боржник - ТОВ "Доброульянівка".

При цьому, позивачка не є стороною у виконавчому провадженні та не залучалася до проведення виконавчих дій.

Відтак, суть спору полягає у знятті арешту із майна позивача з метою відновлення її майнових прав, а саме - скасування чинного обтяження розпорядження земельними ділянками.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частин 1 та 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеної у постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 658/715/16-ц, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" від 3 червня 2016 року №5).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (пункт 5 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Відповідно частини 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частина 2 статті 30 ЦПК України передбачає виключну підсудність позовів про зняття арешту з майна, які пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи суть спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами ЦПК.

Щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що скаржник помилково тлумачить суть порушеного права, яке підлягає захисту. Оскільки оскаржуваними діями державного виконавця та його постановою про накладення арешту на право оренди земельної ділянки обмежується право власності позивача, з метою захисту якого він і звертається до суду, воно підлягає захисту в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, спір не має ознак публічного спору, оскільки позивач не є учасником публічно-правових відносин, в межах яких щодо нього вчинені дії (прийнято рішення) управлінського характеру.

Про характер спору свідчить і судова практика, зокрема у справи № 904/968/18, розглянутій Великою Палатою Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції - законною і обґрунтованою, отже підстав для її скасування немає.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року у справі № 340/1816/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко