Справа № 580/1068/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року справа № 580/1068/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мельникової О.М.,

представника позивача - Новіка В.І. (згідно з ордером),

представника відповідача - Азарова П.В. (згідно з довіреністю),

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Управління Держпраці у Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Черкаській області від 09.01.2020 №ЧК642/375/АВ/ТД-ФС-1 про накладення штрафу у розмірі 125190,00 грн.

В обґрунтування позовних зазначено, що спірне рішення прийняте з огляду на допуск до роботи без укладення трудового договору ОСОБА_2 . Однак, вказана особа не працює у позивача, а є найманим працівником ТОВ « 1000», що підтверджується даними 1-ДФ, та з яким позивач орендує спільне торгове приміщення. Крім того, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю правопорушення. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19.05.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує, що позивачем допущено працівника до роботи без укладання трудового договору у письмовій формі та повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено ст. 24 КЗпП України. Ці обставини підтверджені в ході проведення інспекційного відвідування та поясненнями працівника ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05.06.2020 здійснено перехід із спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

02.06.2020 позивач подав відповідь на відзив з аналогічними позовній заяви доводами.

03.07.2020 суд усною ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідків та оцінивши заявлені доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що наказом Управління Держпраці у Черкаській області від 29.11.2019 №1234-Н про проведення інспекційного відвідування доручено здійснити інспекційне відвідування позивача з питань оформлення трудових відносин. На підставі вказаного наказу Управлінням Держпраці у Черкаській області головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю Томіленко Т.Д. видано направлення від 29.11.2019 №1180.

Відповідно до вказаних наказу та направлення проведено інспекційне відвідування позивача, за результатами якого 05.12.2019 складено акт інспекційного відвідування №ЧК642/375/АВ, яким встановлено порушення вимог ч.1 ст.21, ч.ч.1, 3 ст.24 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП), що виразилось у допуску позивачем до роботи ОСОБА_2 до роботи продавця-консультанта без укладення трудового договору та повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу.

09.01.2020 заступник начальника управління Держпраці у Черкаській області Жаркова М.В. прийняла постанову № ЧК642/375/АВ/ТД-ФС-1 про накладення на позивача штрафу в сумі 125190,00 грн.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для вирішення спору суд врахував, що відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачено абз.3 ч.1 ст.265 КЗпП та становить тридцятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З огляду на виявлення факту допуску позивачем до роботи працівника без укладення трудового договору до нього застосований штраф у сумі 125190,00 грн. (30 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 2019 рік).

Щодо висновків акту перевірки по суті та застосування на їх підставі вказаного штрафу, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 №413 установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд враховує, що правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який, зокрема, реалізовує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Свої повноваження Держпраці реалізовує через утворенні постановою КМУ від 11.02.2015 №100 територіальні органи, до яких, зокрема, віднесено Головне управління Держпраці у Черкаській області.

Отже, відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Черкаської області.

З огляду на викладене, суд врахував, що Державна служба України з питань праці під час здійснення інспекційного відвідування керується Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі - Порядок №295).

Так, згідно з п.6 цього Порядку під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

На підставі пунктів 19-20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Отже, оформлення результатів інспекційного відвідування здійснюється за наслідками отриманої інформації про порушення законодавства про працю, а також на підставі наданих суб`єктом господарювання документів.

Для вирішення спору суд врахував, що під час проведення інспекційного відвідування контролюючим органом встановлено порушення норм ч. 3 ст. 24 КЗпП, що полягають у неукладенні трудового договору з ОСОБА_2 , який допущений до роботи продавця-консультанта в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , в якому позивач здійснює господарську діяльність.

Наведене твердження ґрунтується на поясненні вказаної особи, наданому під час здійснення інспекційного відвідування. Зокрема, на направленні ним вчинено напис «Копію отримав продавець-консультант ФОП « ОСОБА_1 » ОСОБА_2 29.11.2019р».

Допитаний у судовому засіданні під кримінальну відповідальність в якості свідка ОСОБА_2 повідомив, що вказаний напис здійснений ним на вимогу перевіряючих. Насправді він працевлаштований в ТОВ « 1000», яке здійснює господарську діяльність в одному приміщенні з позивачем.

Суд врахував, що відповідно до договору оренди від 01.10.2019 позивач орендує у ФОП ОСОБА_4 частину нежитлового приміщення, площею 6 кв.м., що знаходиться на розі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 та належить орендодавцю згідно з договором пайової участі від 13.01.2017 №875.

Також, відповідно до договору від 01.11.2019 ТОВ « 1000» орендує у ФОП ОСОБА_4 частину нежитлового приміщення, площею 14 кв.м., що знаходиться на розі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 та належить орендодавцю згідно з договором пайової участі від 13.01.2017 №875.

Отже, позивач та ТОВ « 1000» орендують одне приміщення за вказаною адресою для здійснення господарської діяльності.

01.11.2019 між ОСОБА_2 та ТОВ « 1000» укладено трудовий договір на виконання роботи продавця-консультанта та видано відповідний наказ від 01.11.2019.

Згідно з даними листа ГУ ДФС у Черкаській області від 16.01.2020 №1272/23-00-33-0115 за результатами аналізу звітності ТОВ « 1000» встановлено, що ОСОБА_2 працював продавцем консультантом з 01.11.2019 (наказ №5-к) та з 15.11.2019 (наказ 7-к).

Отже, трудові відносини між ОСОБА_2 та ТОВ « 1000» виникли до часу проведення інспекційного відвідування 29.11.2019.

При цьому, факт перебування ОСОБА_2 у приміщенні магазину що знаходиться на розі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , на переконання суду, не доводить виконання ним трудової функції продавця саме у позивача, оскільки, як встановлено вище, у ньому також здійснює господарську діяльність ТОВ «1000».

Суд зауважує, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Крім того, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.02.2020 у справі №712/487/20 закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до а ч.3 ст.41 КУпАП (фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Цим рішенням встановлено, що громадянин ОСОБА_2 дійсно працевлаштований продавцем- консультантом, але у ТОВ « 1000», яка здійснює господарську діяльність в іншій частині цього ж приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » орендуючи його 14 кв.м.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В контексті викладеного, враховуючи встановлені обставини, пояснення учасників справи та свідків під кримінальну відповідальність у судовому засіданні, враховуючи заперечення позивача, факт допуску ОСОБА_2 до роботи продавця без оформлення трудового договору, що було встановлено при перевірці, не підтверджується обставинами справи.

Отже, спірна постанова від 09.01.2020 №ЧК642/375/АВ/ТД-ФС-1 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Дотримуючись вказаних вимог суд дійшов висновку, що сплачений судовий збір в сумі 1251,90грн. свідчить про понесення позивачем судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.139-143 КАС України до закінчення судових дебатів представник позивача заявив, що ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення буде подано докази понесених судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Черкаській області від 09.01.2020 №ЧК642/375/АВ/ТД-ФС-1 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 125190,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1251,90 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят гривень дев`яносто копійок).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Управління Держпраці у Черкаській області (18001, м.Черкаси, б-р Шевченка, буд.205, ).

Повне судове рішення виготовлено 13.08.2020.

Суддя О.А. Рідзель