Справа № 340/735/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/735/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна,55, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (надалі - ГУ ДПС у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №5 від 02.12.2019 року.

Позов ФОП ОСОБА_1 мотивовано тим, що 08.10.2019 року посадовими особами контролюючого органу проведено фактичну перевірку на її господарській одиниці - в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", під час якої проведено контрольну розрахункову операцію, про що складено відповідні акти. За наслідками фактичної перевірки до неї спірним податковим повідомленням-рішенням застосовано штраф у розмірі 34 000 грн. за відсутність ліцензії. Позивачка не погоджується з таким рішенням та зазначає, що у неї наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 26.05.2019 року по 26.05.2020 року та за неї своєчасно сплачуються поточні платежі. Відтак позивачка стверджує, що вона мала право реалізовувати алкогольні напої станом на день перевірки та складання акту, а в її діях відсутній склад правопорушення. Крім того, позивачка зазначає, що оскільки їй в установлений строк не надіслано рішення керівника контролюючого органу про продовження строку розгляду скарги на спірне податкове повідомлення-рішення, тому її скарга вважається задоволеною. З цих підстав просить суд визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення - рішення.

Ухвалою судді від 06.03.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що у ході фактичної перевірки магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що належить ФОП ОСОБА_1 , виявлено факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій, що підтверджується фіскальним чеком №4932 від 17.05.2019 року та є порушенням статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". Вказане порушення стало підставою для накладення на позивачку штрафу, передбаченого статтею 17 цього Закону. Доводячи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 23.03.2007 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Кіровоградській області. Основним видом її діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. (а.с. 18 - 21).

У жовтні 2019 року посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 - магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, за період діяльності з 01.01.2018 року по 04.10 2019 року. За наслідками перевірки складено акт №108/11/11/РРО/ від 08.10.2019 року, яким встановлено порушення частини 20 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". (а.с. 28 - 32)

На підставі цього акту ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" №5 від 02.12.2019 року, яким за порушення частини 20 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" до позивачки застосовано штраф у розмірі 34000 грн. з яких: 17000 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії; 17000 грн. - за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії. (а.с. 5, 34)

Позивачка подала до ДПС України на вказане податкове повідомлення-рішення скаргу, яку рішенням ДПС України №6459/6/99-00-08-05-06-06 від 20.02.2020 року залишено без задоволення. (а.с. 12 - 13, 52 - 54)

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Пунктом 19-1 статті 19-1 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції: 19-1.1.13. здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; 19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; 19-1.1.16. здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Згідно з пунктом 215.1 статті 215 ПК України алкогольні напої та тютюнові вироби належать до підакцизних товарів.

Пунктом 75.1.3 статті 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95 від 18.12.1995 року (надалі - Закон №481/95)

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №481/95 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

У статті 1 Закону №481/95 вказано, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

- пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203;

- тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування;

- роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;

- місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів;

- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону №481/95 встановлені вимоги щодо імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Згідно з частиною 20 цієї статті роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 17 Закону №481/95 передбачена відповідальність за порушення норм цього Закону.

Згідно з абзацом 6 частини 2 статті 17 Закону №481/95 у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону №481/95 рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Як свідчить акт №108/11/11/РРО/ від 08.10.2019 року, під час фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за даними контрольної стрічки РРО за 17.05.2019 року та чеку №4932 від 17.05.2019 року встановлено факт продажу на господарській одиниці позивачки алкогольного напою - пляшки пива "Янтар" та тютюнових виробів - пачки сигарет "Вінстон слімс".

Між тим, станом на 17.05.2019 року у позивачки були відсутні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Так, частиною 14 статті 15 Закону №481/95 (у редакції, чинній на травень 2019 року) передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до частин 16, 19 статті 15 Закону №481/95 (у редакції, чинній на травень 2019 року) плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством.

Частиною 20 статті 15 Закону №481/95 (у редакції, чинній на травень 2019 року) передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Згідно з частинами 22, 24, 25, 27 статті 15 Закону №481/95 (у редакції, чинній на травень 2019 року) ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання. У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Частиною 28 статті 15 Закону №481/95 (у редакції, чинній на травень 2019 року) передбачено, що ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови.

Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 року №609, органом ліцензування, який видає ліцензії на виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, є ДФС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 року №493 був затверджений Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту, оптової торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, який діяв до 30.08.2019 року.

Відповідно до пункту 23 цього Порядку роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може провадитися суб`єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, в тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Наказом ДФС України від 24.10.2014 року №213 затверджено Рекомендації щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, які розроблені відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та визначають механізм приймання документів і видачі ліцензій на вид господарської діяльності - роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами у головних управліннях Державної фіскальної служби України.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2, 3.4, 3.6, 3.11 цих Рекомендацій розгляд поданих документів, оформлення (підготовка, друкування) ліцензій (додатків до ліцензій) дублікатів ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, переоформлення ліцензій у разі зміни зазначених у них відомостей, призупинення дії ліцензій та анулювання ліцензій здійснюється структурним підрозділом головного управління, до повноважень якого належить виконання функцій у сфері ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами (далі - структурний підрозділ головного управління).

Розгляд заяви про видачу ліцензії здійснює структурний підрозділ Головного управління у такому порядку: перевіряє надходження плати за ліцензії (дубліката) до бюджету; перевіряє відповідність поданих у заяві даних щодо реєстраторів розрахункових операцій відомостей, наявним в інформаційних базах даних ДФС; готує проект рішення про видачу ліцензії (дубліката ліцензії), а у разі наявності підстав для відмови - рішення про відмову у видачі ліцензії; оформлює ліцензію (дублікат); вносить відповідні дані до ліцензійного реєстру та направляє відомості до Єдиного ліцензійного реєстру.

Ліцензія або рішення про відмову у її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів від дня одержання заяви. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови.

Підготовлена до видачі ліцензія підписується начальником Головного управління (його заступником або уповноваженою особою) і засвідчується печаткою.

Ліцензія видається заявнику або уповноваженому на те представнику заявника за довіреністю при пред`явленні ним документа, що посвідчує особу.

Судом установлено, що позивачка мала ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, які були зареєстровані ГУ ДФС у Кіровоградській області 14.05.2018 року за №001393 та №001394 відповідно. Вказані ліцензії були видані їй терміном на 1 рік, а саме на період з 16.05.2018 року по 16.05.2019 року.

ФОП ОСОБА_1 16.05.2019 року звернулася до ГУ ДФС у Кіровоградській області із заявами, у яких просила видати їй ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", терміном дії з 26.05.2019 року. (а.с. 35 - 37)

За цими заявами, з урахуванням терміну їх розгляду, установленого частиною 28 статті 15 Закону №481/95, ГУ ДФС у Кіровоградській області було оформлено та видано позивачці ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, які були зареєстровані 17.05.2019 року в Ліцензійних реєстрах за №1900714 та №1900616 відповідно, терміном дії 1 рік, а саме з 26.05.2019 року по 26.05.2020 року (http://kr.sfs.gov.ua/reestr-vidanih-licenziy). (а.с. 8, 45, 70 - 74)

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Отже, річний термін дії нових ліцензій, установлений частиною 20 статті 15 Закону №481/95, розпочався 26.05.2019 року, а у період з 17.05.2019 року по 25.05.2019 року позивачка не мала права здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями (крім столових вин) та тютюновими виробами.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

7) суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Як передбачено підпунктом 72.1.1.4 пункту 72.1 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів.

Судом установлено, що позивачка використовує на господарській одиниці - у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - реєстратор розрахункових операцій (фіскальний номер РРО ), який з 27.03.2018 року зареєстрований на цю господарську одиницю.

У системі обліку даних РРО, сформованій на підставі електронних копій фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО за фіскальним номером , наявна інформація про розрахунковий документ - чек №4932 від 17.05.2019 року, який підтверджує факт продажу 17.05.2019 року о 12:20 алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме: пляшки пива "Янтар" по ціні 27 грн. та пачки сигарет "Вінстон слімс" по ціні 42, 50 грн. (а.с. 46)

Вказаний факт продажу товарів через РРО описаний в акті фактичної перевірки №108/11/11/РРО/ від 08.10.2019 року. Позивачка заперечень на цей акт у встановлений строк до контролюючого органу не подавала, у ході судового розгляду факт продажу 17.05.2019 року алкогольних напоїв та тютюнових виробів через РРО на своїй господарській одиниці не спростувала.

Такі дії щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій є порушенням законодавства про обіг таких товарів і на час їх вчинення (травень 2019 року), на час виявлення порушень (жовтень 2019 року), на час винесення спірного рішення (грудень 2019 року) тягнули відповідальність, встановлену частиною 2 статті 17 Закону №481/95, а саме накладення на суб`єкта господарювання штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень за кожне з таких порушень.

Доводи позивачки про наявність у неї ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №1900714 від 17.05.2019 року суд відхиляє, оскільки право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цією ліцензією позивачка отримала лише з 26.05.2019 року.

Суд зазначає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами є окремими видами господарської діяльності, право на здійснення яких передбачає отримання різних ліцензій. У разі встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень, за кожне з двох порушень.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 28.08.2018 року (справа №820/1391/17), від 20.11.2018 року (справа №816/2919/15), від 22.04.2020 року (справа №818/921/17).

Відповідно до статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтями 113, 114, 115, 116 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

У разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.

У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Суд прийшов що висновку, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення форми "С" №5 від 02.12.2019 року, правомірно застосував до позивачки штрафи за виявлені порушення (роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії та роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії) у розмірі 17000 грн. за кожне.

Перевіряючи обставини дотримання процедури адміністративного оскарження спірного податкового повідомлення-рішення, суд виходив з того, що відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктами 56.2, 56.3 статті 56 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 56.8 статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 статті 56 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Згідно з пунктом 56.15 статті 56 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

При цьому згідно з пунктом 56.16 статті 56 ПК України днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Суд установив, що скарга позивачки від 09.12.2019 року направлена нею до ДПС України поштою 16.12.2019 року та надійшла до ДПС України 24.12.2019 року (а.с. 49), а відтак 20-денний строк розгляду цієї скарги, визначений пунктом 56.8 статті 56 ПК України, розпочався 25.12.2019 року та закінчувався 13.01.2020 року. Уповноважена особа ДПС України, розглядаючи цю скаргу, рішенням №1326/6/99-00-08-05-05-06 від 11.01.2020 року продовжила строк її розгляду до 21.02.2020 року включно. (а.с. 54зв.). Вказане рішення направлено на адресу позивачки поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення 11.01.2020 року, тобто у межах 20-денного строку, визначеного пунктом 56.8 статті 56, абзацом 1 пункту 56.9 статті 56 ПК України. (а.с. 55) Рішення про результати розгляду скарги №6459/6/99-00-08-05-06-06 від 20.02.2020 року, яким залишено скаргу без задоволення, надіслано позивачці поштою 20.02.2020 року, тобто протягом строку, продовженого рішенням №1326/6/99-00-08-05-05-06 від 11.01.2020 року. (а.с. 13)

Відтак, ДПС України не допустила порушень строку розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 , а доводи позивачки про те, що її скарга вважається повністю задоволеною на її користь через порушення таких строків, є безпідставними.

Зважаючи на встановлені обставини, суд не вбачає підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення та відмовляє позивачці у задоволенні її позову.

Враховуючи, що спір вирішено не на користь позивачки, підстави для присудження їй судового збору, сплаченого при зверненні до суду, відсутні.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш