Справа № 520/4892/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р. справа № 520/4892/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Бондар О.В.,

за участю: позивача не прибув, представника відповідача 1 - Фоміної В.І., представника відповідача 2 - Нестеренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (с. Кам`янка, Ізюмський район, Харківська область, 64341) до 1) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002), 2) Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 18, м. Харків, 61066) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність та дії суб`єкта владних повноважень: Головного управлінь державної Казначейської служби України у Харківської області вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, щодо не виконання вимог Закону України «Пре гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 та повернення без виконання і перешкоджання виконанню судових рішень за Виконавчим провадженням № 59087643 щодо виконання ухвали Ізюмського міськрайонного суду у справі провадження 6/623/12/2019 від 1 лютого 2019 року про залучення у справі правонаступника померлої особи та Рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2-1047/2010 року (№623/1177/13-а), залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.09.2011р.(первинно набрало законної сили 10.09.2011) та зміненого після неодноразового перегляду справи зі зміною законодавцем судової юрисдикції, за позовом Задніпровського до управління ПСЗН Ізюмської РДА про зобов`язання здійснити соціальні виплати, як первинного основного рішення у справі незважаючи на неодноразовий розгляд справи і зміни задоволених заявлених позовних вимог постановою суду від 15.04.2013 року, згідно діючого законодавства (зі зміною юрисдикції) на час розгляду та визнати незаконними рішення суб`єктів владних повноважень про повернення без виконання судового рішення що обов`язкове до виконання;

- зобов`язати - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, виконати вимоги Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 прийняти до виконання, сформувати відповідний пакет документів та передати актом приймання передавання до Головного управління державної Казначейської служби України у Харківської області , , вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, судові рішення за Виконавчим провадженням № 59087643 щодо виконання ухвали Ізюмського міськрайонного суду у справі _№ 2-1047/2010 провадження 6/623/12/2019 від 1 лютого 2019 року про залучення у справі правонаступника померлої особи та Рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2-1047/2010 року за позовом ОСОБА_2 до управління ПСЗН Ізюмської РДА про зобов`язання вчинити дії; залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.09.2011 р. і набрало законної сили 10.09.2011 року, як первинного основного рішення у справі незважаючи на неодноразовий розгляд справи та зміни задоволених заявлених позовних вимог постановою суду від 15.04.2013 року, згідно діючого законодавства на час розгляду;

- зобов`язати - Головне управління державної Казначейської служби України у Харківської області, , вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, виконати вимоги Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 та прийняти від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, та прийняти до виконання відповідний пакет документів актом приймання передавання судові рішення за Виконавчим провадженням № 59087643 щодо виконання ухвали Ізюмського міськрайонного суду у справі_№ 2-1047/2010 провадження 6/623/12/2019 від 1 лютого 2019 року про залучення у справі правонаступника померлої особи та Рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2-1047/2010 року за позовом ОСОБА_2 до управління ПСЗН Ізюмської РДА про зобов`язання вчинити дії; залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.09.2011р. і набрало законної сили 10.09.2011 року, як первинного основного рішення у справі незважаючи на неодноразовий розгляд справи та зміни задоволених заявлених позовних вимог постановою суду від 15.04.201З року, згідно діючого законодавства на час розгляду, та включити/відновити до прикладного програмного забезпечення Реєстр Рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2- 1047/2010 за позовом ОСОБА_2 до управління ПСЗН Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про зобов`язання вчинити дії та ухвалу Ізюмського міськрайонного суду 1 лютого 2019 про залучення у справі правонаступника померлої особи, за первинно поданою заявою;

- допустити негайне виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вбачає порушення своїх прав в тому, що протягом тривалого часу суб`єкти владних повноважень, всупереч Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440, не виконують рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2-1047/2010, на виконання якого ухвалою Ізюмського міськрайонного суду у справі № 2-1047/2010 від 1 лютого 2019 року, ОСОБА_1 залучено як правонаступника померлого позивача ОСОБА_2 (чоловіка ОСОБА_1 ). Позивач вважає, що суб`єктами владних повноважень ОСОБА_1 , як правонаступнику померлого позивача по справі № 2-1047/201 ОСОБА_2 , з 2010 року створюються перешкоди для примусового виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2-1047/2010 шляхом прийняття незаконних рішень про повернення без виконання вказаного судового рішення.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 05.08.2020 року не прибула, через канцелярію суду 03.08.2020 року (вх. № 01-26/58081/2020) подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача 1 - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - у судовому засіданні 05.08.2020 року заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах повноважень. Так, відповідач 1 пояснив, що Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) прийнято до виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2-1047/2010 з внесення відповідних даних до Реєстру про стан погашення заборгованості та включенням до першої черги задоволення вимог. В подальшому, у зв`язку зі смертю позивача по справі № 2-1047/2010 ( ОСОБА_2 ), ухвалою Ізюмського міськрайонного суду у справі № 2-1047/2010 від 1 лютого 2019 року залучено його правонаступника - ОСОБА_1 , якій і була нарахована виплата на виконаня рішення суду на загальну суму 7742,00 грн. Представник відповідача 1 зазначив, що за результатом нового розгляду справи № 2-1047/2010, Ізюмським міськрайонним судом прийнято інше рішення - від 15.04.2013 року (справа № 623/1177/13-а), яке і було скеровано на виконання до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області за актом приймання - передачі за 4 квартал 2019 року. Однак, пакет документів на виконання рішення по справі № 623/1177/13-а було повернуто на адресу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) без виконання в порядку Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440. З огляду на зазначене, відповідач 1 вважає, що ним у спірних правовідносинах виконано всі обов`язки в межах повноважень.

Представник відповідача 2 - Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області- у судовому засіданні 05.08.2020 року заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що ОСОБА_1 зверталась до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області з метою виконання саме рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2-1047/2010 (яке з 2013 року скасовано за рішенням Вищого адміністративного суду) в Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440.

Однак, до Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за актом приймання - передачі за 4 квартал 2019 року надійшло до виконання рішення саме Ізюмського міськрайонного суду від 15.04.2013 року по справі № 623/1177/13-а (за результатом нового розгляду справи № 2-1047/2010 ) про стягнення на користь ОСОБА_1 грошових коштів на виконання вказаного рішення.

Водночас, враховуючи те, що вказане рішення Ізюмського міськрайонного суду від 15.04.2013 року по справі № 623/1177/13-а прийнято та набрало законної сили після 01 січня 2013 року, то воно не підлягає негайному виконанню на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому за процедурою Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 було повернуто заявнику, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.09.2011 року, позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціальної захисту населення Ізюмської міської районної державної адміністрації Харківської області, про визнання протиправними дій та бездіяльності, відновлення порушуваних прав, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення шкоди задоволено частково.

Визнано протиправними дії та бездіяльність Управління праці та соціальної захисту населення Ізюмської міської районної державної адміністрації Харківської області; зобов`язано відповідача здійснити обчислення та виплату належної до видачі щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. 4 та ч. 7 ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-7 від 28.02.1991р., виходячи з кратного розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати та щорічної одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 5 ст. 13 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, на момент виплати за 2007 р., 2008 р., 2009 р.; стягнуто з відповідача завдану шкоду недоплачену допомогу на оздоровлення, завдану шкоду у розмірі недоплаченої суми при здійсненні виплати за відповідний рік; стягнуто з відповідача завдану шкоду недоплачену щорічну допомогу відповідно до ст. 13 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за вказані роки у розмірі 3140,86 грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.; стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 лютого 2013 року частково задоволено касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації, та рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05.09.2011 скасовано, та справу направлено на новий розгляд.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.04.2013 року по справі № 623/1177/13-а (номер провадження 2-а/623/59/2013), яке набрало законної сили 22.07.2013 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про визнання противоправними дій та бездіяльності, відновлення порушених прав, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення шкоди. Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_3 не в повному обсязі належної щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 рік згідно вимог статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ, та щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, за 2009 рік згідно вимог статті 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХІІ; зобов`язано управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області нарахувати та здійснити дії по виплаті ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, за 2009 рік в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з розміру, встановленого статтями Законів України Про державний бюджет України на відповідні роки на момент виплати, згідно вимог статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням виплачених сум; зобов`язано управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області нарахувати та здійснити дії по виплаті ОСОБА_3 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік в розмірі семи мінімальних пенсій за віком з розміру, встановленого частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на момент виплати, згідно вимог статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду у справі 2-1047/2010 від 01 лютого 2019 року залучено до участі у справі № 2-1047/2010 р. за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області на стадії виконання рішення суду правонаступника померлої особи - ОСОБА_1 .

03.05.2019 року позивач звернулась до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якій просила прийняти до розгляду та внести дані до Реєстру рішень, виконання яких гарантовано державою, заяву про виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 року по справі № 2-1047/2010 (зворотній бік а.с. 24).

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень № 181344 від 13.05.2020 року, відкрито виконавче провадження № 5908763 на виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 року по справі № 2-1047/2010 (а.с. 118).

Управлінням Державної виконавчої служби у Харківській області Головного територіального управління юстиції сформовано повідомлення від 14.05.2019 року № 07.02-09/11497 про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою, а саме рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 року по справі № 2-1047/2010 (а.с. 126, 128).

Листами від 02.09.2019 року № 07.02-08/З-2105, від 18.09.2019 року № 19693/З-2275/07.02-08 Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області повідомлено ОСОБА_1 про результати розгляду її звернення від 21.08.2019 року та від 09.09.2019 року та зазначено, що рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 року по справі № 2-1047/2010 відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державною № 440 від 03.09.2014 року прийнято до обліку та включене до першої черги задоволення вимог.

Вказано, що виплата коштів буде проводитись ГУ ДКСУ у Харківській області в межах бюджетних асигнувань (а.с. 25-26).

Листом ГУ ДКСУ у Харківській області від 03.01.2020 року № 13-18/65 ОСОБА_1 повідомлено про повернення її документів, оскільки станом на 03.01.2020 року до ГУ ДКСУ у Харківській області не надходили будь-які рішення суду з довідкою УПФ України про нарахування ОСОБА_1 коштів (а.с. 27).

При цьому, актом приймання передачі від 10.01.2020 року від Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків до ГУ ДКСУ у Харківській області внесено рішення Ізюмського міськрайонного суду від 15.04.2013 року по справі № 623/1177/13-а (а.с. 172-173).

Листом від 06.03.2020 року № 13-19/1282, ГУ ДКСУ у Харківській області повідомлено начальника Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків до ГУ ДКСУ у Харківській області про те, що передача актом приймання передачі від 10.01.2020 року рішення Ізюмського міськрайонного суду від 15.04.2013 року по справі № 623/1177/13-а не відповідає вимогам абз 8 п. 2 Постанови КМУ від 03.09.2014 року № 404 «Про погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державною», оскільки по вказаному порядку виконуються рішення суду, які видані або ухвалені до 01 січня 2013 року.

У зв`язку з вищезазначеним, постанова Ізюмського міськрайонного суду від 15.04.2013 року по справі № 623/1177/13-а повернута до Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків без виконання (а.с. 113).

07.04.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою, в якій просила в порядку Закону України «Про виконавче провадження» прийняти до виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 року по справі № 2-1047/2010, ухвалу Ізюмського міськрайонного суду від 01.02.2019 року (провадження № 6/623/12/2019), рішення Ізюмського міськрайонного суду від 15.04.2013 року по справі № 623/1177/13-а, ухвалу ХААС від 22.07.2013 № 623/1177/13-а (а.с. 185).

Листом від 30.04.2020 року № 22048 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомлено ОСОБА_1 про те, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки до неї не додано оригінал виконавчого документа, передбаченого ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження». Також роз`яснено заявнику необхідність звернення до Ізюмського міськрайонного суду для отримання оригіналу виконавчого листа та ухвали про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (а.с. 69).

Позивач, вважаючи, що відповідачами протиправно не виконуються рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2-1047/2010 року та ухвала Ізюмського міськрайонного суду у справі № 2-1047/2010 провадження 6/623/12/2019 від 1 лютого 2019 року в порядку Закону України Пре гарантії держави щодо виконання судових рішень та Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440, звернулась до суду із даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Положеннями ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з приписами ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із положеннями ч.ч. 1,2 ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, судові рішення за умови подання відповідної заяви особою, яка має статус стягувача.

Тобто, у разі проведення примусових виконавчих дій на стадії виконання судового рішення необхідною умовою є перебування заявника у процесуальному статусі сторони саме про такій справі або у якості правонаступника такої особи за тим самим судовим рішенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі Порядок №440), положеннями п. 3 якого передбачено, що рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Положеннями п.4 Порядку №440 визначено, що заявник подає органу державної виконавчої служби заяву про виконання рішення із зазначенням (щодо кожного рішення подається окрема заява): реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку) із зазначенням назви банку, його МФО, коду згідно з ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через підприємства поштового зв`язку (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), якщо зазначений рахунок відсутній; місця реєстрації (проживання); номерів засобу зв`язку.

Згідно з положеннями п. 7 Порядку №440 відповідальна особа не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов`язана перевірити виконання такого рішення за даними автоматизованої системи виконавчого провадження, враховуючи дані виконавчих проваджень, відкритих на виконання рішень Європейського суду з прав людини стосовно невиконання рішення національного суду, щодо якого звертається заявник. У разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі відповідальна особа вносить дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Як встановлено судом з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду із даним позовом слугували обставини не виконання відповідачами рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010р. у справі № 2-1047/2010 року, за яким позивачем виступав ОСОБА_3 (чоловіка ОСОБА_1 ).

Суд звертає увагу позивача, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 лютого 2013 року по справі № 2-1047/2010 рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010 скасовано.

Тобто, починаючи з лютого 2013 року рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010 не підлягало виконанню, як скасоване.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 , намагаючись реалізувати своє право на соціальних захист шляхом примусового виконання рішення щодо стягнення соціальних виплат за її померлого чоловіка ОСОБА_3 , помилково вбачає необхідність примусового виконання саме рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010, оскільки ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 01.02.2019 року у справі № 2-1047/2010 залучено ОСОБА_1 , як правонаступника померлого ОСОБА_3 (позивача по справі 2-1047/2010) в порядку виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010.

Однак, суд звертає увагу, що ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 01.02.2019 року у справі № 2-1047/2010 залучено ОСОБА_1 , як правонаступника померлого ОСОБА_3 (позивача по справі 2-1047/2010) в порядку виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010, яке з лютого 2013 року скасовано, у зв`язку із прийняттям нового судового рішення по справі № 623/1177/13-а.

Вказані обставини унеможливлюють виконання суб`єктами владних повноважень вищезазначеного рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010 (з урахуванням ухвали Ізюмського міськрайонного суду від 01.02.2019 року у справі № 2-1047/2010), як в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», так і в порядку Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010 скасовано з 2013 року.

Поряд з цим, суд зазначає, що за результатом нового розгляду справи № 2-1047/2010, Ізюмським міськрайонним судом прийнято постанову від 15.04.2013 року по справі № 623/1177/13-а (номер провадження 2-а/623/59/2013), яка набрала законної сили 22.07.2013 року, відповідно до якої частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про визнання противоправними дій та бездіяльності, відновлення порушених прав, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення шкоди. Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_3 не в повному обсязі належної щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 рік згідно вимог статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ, та щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, за 2009 рік згідно вимог статті 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХІІ; зобов`язано управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області нарахувати та здійснити дії по виплаті ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, за 2009 рік в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з розміру, встановленого статтями Законів України Про державний бюджет України на відповідні роки на момент виплати, згідно вимог статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням виплачених сум; зобов`язано управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області нарахувати та здійснити дії по виплаті ОСОБА_3 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік в розмірі семи мінімальних пенсій за віком з розміру, встановленого частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на момент виплати, згідно вимог статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням виплачених сум.

Суд вважає за потрібне роз`яснити позивачу помилковість використання нею механізму захисту своїх прав та законних інтересів шляхом застосування Порядку № 440, оскільки відповідно до абз. 8 п. 2 Порядку № 440, підлягають виконанню рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень суб`єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

За приписами п. 7 Порядку № 440, відповідальна особа повертає документи, надані заявником, у разі, коли: рішення не підлягає обліку відповідно до цього Порядку; рішення подано не за місцезнаходженням боржника; заявником не подано заяву про виконання рішення або заява не відповідає вимогам, встановленим пунктом 4 цього Порядку; заява подана особою, яка не є заявником та повноваження якої не підтверджені в установленому порядку; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду оформлений неналежним чином; відповідальною особою вже внесено до Реєстру дані про рішення чи виконавчий документ, подані заявником із заявою про виконання рішення; до заяви не додані документи (документ), зазначені в пункті 4 цього Порядку, або такі документи не відповідають вимогам законодавства; виконавчий документ перебуває на виконанні органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, за бюджетною програмою щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою.

Документи повертаються із супровідним листом із зазначенням причини повернення у строки, визначені абзацом першим цього пункту.

Повернення документів не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою про виконання рішення відповідно до пункту 4 цього Порядку.

Отже, в Порядку № 440 підлягають виконанню судові рішення, які прийняті до 01 січня 2013 року, у той час як юридично значиме для позивача рішення Ізюмського міськрайонного суду по справі № 623/1177/13-а (номер провадження 2-а/623/59/2013) прийнято 15.04.2013 року та набрало законної сили 22.07.2013 року, тобто після 01 січня 2013 року.

Відтак, судові рішенні, які прийняті після 01 січня 2013 року не підлягають виконання за процедурою Порядку № 440, а документи заявника в такому випадку підлягають поверненню заявнику, що і мало місце у даному випадку.

Поряд з цим, проаналізувавши неодноразові звернення ОСОБА_1 з 2019 року до суб`єктів владних повноважень щодо примусового виконання судового рішення, суд зазначає, що, по-перше, позивач зверталась до відповідачів з метою примусового виконання лише рішення Ізюмського міськрайонного суду від 01.09.2010 р. у справі № 2-1047/2010, яке скасовано з 2013 року за процедурою Порядку № 404 .

Щодо звернень ОСОБА_1 до відповідачів із заявами у квітні 2020 року (а.с. 185), то суд вважає їх передчасними на момент звернення, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , набувши статусу правонаступника за вибулим позивачем та стягувачем померлим ОСОБА_3 в межах справи № 623/1177/13-а, зверталась до суб`єктів владних повноважень в порядку Закону України «Про виконавче провадження» (який регулює виконання судових рішень, прийнятих після 01 січня 2013 року) з метою виконання чинного рішення Ізюмського міськрайонного суду від 15.04.2013 року по справі № 623/1177/13-а (номер провадження 2-а/623/59/2013), саме яке має для позивача визначальне юридичне значення та впливає на її соціальні права.

Обставини звернення ОСОБА_1 до Ізюмського міськрайонного суду з метою вирішення питання про заміну вибулого позивача та стягувача - померлого ОСОБА_3 на його правонаступника - ОСОБА_1 в межах саме справи № 623/1177/13-а лише у травні 2020 року вже після звернення до Харківського окружного адміністративного суду у рамках справи № 520/4892/2020, підтверджується ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 27.05.2020 року по справі № 623/1177/13-а.

Так, ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 27.05.2020 року по справі № 623/1177/13-а прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про заміну позивача та стягувача у виконавчому листі, провадження у справі зупинено до розгляду справи № 623/1177/13-а, 2-адр 623/5/2020 в апеляційному порядку та набрання рішенням законної сили.

Таким чином, оскільки наразі ОСОБА_1 не наділено процесуальним статусом правонаступника за померлим ОСОБА_3 в межах справи № 623/1177/13-а, то суб`єкти владних повноважень у контексті розуміння Закону України "Про виконавче провадження" (який є чинним, регулює спірні правовідносини та є обов`язковим до виконання) не обтяжені обов`язком вчиняти виконавчі дії щодо нарахування та виплати грошових коштів на користь ОСОБА_1 на виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду по справі № 623/1177/13-а.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Підсумовуючи вищезазначене, враховуючи те, що єдине рішення суду, яке підлягає виконанню - це рішення Ізюмського міськрайонного суду по справі № 623/1177/13-а (номер провадження 2-а/623/59/2013) від 15.04.2013 року, в межах якого наразі не допущено заміну вибулого позивача та стягувача (померлого ОСОБА_3 ) на його правонаступника - ОСОБА_1 , то суд приходить до висновку, що суб`єктами владних повноважень наразі не допущено порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 щодо неналежного виконання/ не виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду саме по справі № 623/1177/13-а, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 наразі є передчасними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до 1) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 2) Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 серпня 2020 року.

Суддя О.О. Горшкова