Справа № 490/975/20
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/975/20
н/п 2-а/490/225/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Управління патрульної поліції у Херсонській області,

про скасування постанови

встановив:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просив скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Херсонській області серії ДП18 № 266730 від 08.02.2020 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Херсонській області серії ДП18 № 266730 від 08.02.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП через те, що він 08.02.2020 року о 21:50 годині, керуючи транспортним засобом автомобілем IVECO номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Одесса-Мелітополь-Новоазовськ перетнув дорожню розмітку 1.1. та при цьому не вказав відповідним показчиком повороту передбаченим п.9.2 А Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та винесена працівником поліції без з`ясування всіх обставин справи та без наявності належних та допустимих доказів.

Позивач в судовому засіданні визнав факт того, що він пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, вказав, що обігнав транспортний засіб, який рухався зі швидкістю менше 40 км/год. Окрім того позивач не заперечував того факту, що він здійснював маневр обгону без включення сигналу повороту. Позивач вважає, що була порушена процедура притягнення його до адміністративної відповідальності просить скасувати вищезазначену постанову та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позов. Представник відповідача зазначив, що спірна постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. Під час винесення Постанови, позивач був ознайомлений зі своїми правами.

Вислухавши позивача, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом досліджено постанову серії ДП18 № 266730 від 08.02.2020 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. за ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» № 6 від 24.06.1988 орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зокрема за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п. 9.2 (б) Правил дорожнього рухуУкраїни, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. п. 1.1. п. 34.1. (б) Правил дорожнього рухуУкраїни, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що позивач визнав факт пересікання суцільної розмітки 1.1 ПДР та здійснював маневр без включення сигналу повороту, вказує на те, що порушення правил дорожнього руху мало місце. Посилання на ту обставину, що поліцейські не надали позивачу доказів скоєння ним порушення Правил дорожнього руху спростовується ж його показами де він визнав цей факт і не міг спростувати факт маневрування без включення сигналу повороту. Щодо інших доводів позивача - що були порушення зі сторони відповідача, то суд такі доводи до уваги не приймає, оскільки такі порушення процедури розгляду адміністративної справи за своєю суттю не нівелюють саме адміністративне правопорушення, не можуть ліквідувати самого факту вчинення правопорушення. Окрім цього, позивач зміг свої доводи щодо незаконності притягнення до адміністративної відповідальності подати суду і доводити перед судом свою невинуватість у суді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, суд вважає правомірними дії відповідача під час розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, а винесену відповідачем постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною, а отже суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні зазначеного адміністративного позову та залишення оскаржуваної постанови без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6,9,14,72-77,79,229,241-246, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Постанову ДП 18 №266730 від 08.02.2020р. інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Херсонській області старшого лейтенанта поліції Арпещенко Д.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.1,2 ст.121 КУпАП, - залишити без змін, позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови ДП 18 №266730 від 08.02.2020р., - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржено до П?ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя