Справа № 340/3006/20
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про заміну сторони правонаступником

17 серпня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3006/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Казанчук Г.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009; код в ЄРДПОУ 20632802) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) (вул. Дворцова, 6/7, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006; код в ЄДРПОУ - 34894735) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі позивач) звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу прийняту старшим державним виконавцем Донцовою О.В. відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) по ВП №62465343 щодо накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.

Ухвалою судді від 10.08.2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17.08.2020 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що постановою від 03.06.2020 року відкрито виконавче провадження №62465343 з примусового виконання виконавчого листа №340/340/20 виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом, відповідно до якого ГУ ПФУ у Кіровоградській області зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії. Позивач вказав, що на виконання рішення суду повторно розглянута заява ОСОБА_1 та прийнято рішення від 12.06.2020 року №64 про відмову в призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що листом було повідомлено державного виконавця. Проте, незважаючи на добровільне виконання рішення суду старшим державним виконавцем Донцовою О.В. відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) прийнято постанову про застосування штрафу за невиконання рішення суду. Таким чином, на переконання позивача, державним виконавцем протиправно не враховано вказану інформацію та винесено оскаржувану постанову, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження за його відсутністю (а.с.22). Крім того, до суду надійшло клопотання про заміну первісного відповідача у порядку статті 48 КАС України (а.с.21).

Не погоджуючись із позовною заявою, 14.08.2020 року начальником відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (надалі відповідач) подано відзив на позов, вимоги якого не визнаються з підстав невиконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/340/20, що стало наслідком для застосування штрафу до боржника у виконавчому провадженні. Зазначив, що наданий, як доказ виконання судового рішення лист-відповідь від 13.07.2020 року до якого долучена копія протоколу від 12.06.2020 року, не є належним виконання рішення суду, оскільки не було враховано висновків зазначених у рішення суду від 20.02.2020 року. Крім того, у відзиві зазначено про необхідність заміни у порядку статті 52 КАС України відповідача на належного відповідача.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАСУ) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи заяви позивача та відсутність в судовому засіданні відповідача, суд ухвалив розгляд справи провести у порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання про заміну відповідача, суд дійшов до наступних висновків.

Позивач у поданому клопотанні від 13.08.2020 року взагалі не обґрунтовує необхідність заміни відповідача, при цьому просить у порядку статті 48 КАС України просить замінити первісного відповідача на Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Дніпро.

Начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) просить суд у порядку статті 52 КАС України допустити процесуальне правонаступництво саме на відділ примусового виконання рішень суду, оскільки предметом даного спору є законність постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень про накладення на позивача штрафу.

За визначеннями, наведеними у пунктах 7, 9 частини 1 статті 4 КАС України, відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частиною 3 статті 287 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Предметом спору у даній справі є законність постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 24.07.2020 року про накладення штрафу. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 28.12.2019 року №4362/5 "Про можливість забезпечення здійснення повноважень та виконання функцій" погоджено пропозицію Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо можливості забезпечення здійснення ним повноважень та виконання функцій, визначених Положенням про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року №1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 року за №759/19497, та іншими нормативно-правовими актами, з 28.12.2019 року.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2019 року №4224/5, яка діє з 28.12.2019 року) органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві);

- відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві;

- управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);

- відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;

- районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

У пункті 4 розділу І цієї Інструкції зазначено, що відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України підвідомчі зокрема рішення, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, окружні прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Судом установлено, що виконавче провадження ВП №62465343, у якому головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень винесено спірну постанову від 24.07.2020 року про накладення на позивача штрафу.

Статтею 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" наголошено, що при визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач судом залучається інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Подібна правова позиція щодо публічного правонаступництва органів державної влади викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11.10.2019 року у справі №812/1408/16.

Відповідно до визначення, наведеного у статті 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Спірна постанова винесена старшим державним виконавцем саме відділу примусового виконання рішень, яке є структурним органом Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області, який в своє чергу є структурним відділом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Отже суд дійшов висновку, що належним відповідачем у даній справі є саме старший державний виконавець є працівником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Попри те, що цей відділ не має статусу юридичної особи, він відповідно до пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2019 року №4224/5) є органом державної виконавчої служби та суб`єктом владних повноважень у розумінні пунктів 7, 9 частини 1 статті 4 КАС України.

Згідно частиною 1 статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про заміну належного відповідача по статті 48 КАС України та відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про процесуальну заміну на правонаступника в порядку статті 52 КАС України, оскільки в даному спорі не відбувається ні заміна на належного відповідача (відділ входить до структури управління), ні заміна його правонаступником (відділ не є правонаступником управління), оскільки фактично є уточнення назви процесуального відповідача.

Згідно частини 2 статті 48 КАС України, якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи те, що розгляд даної справи відбувається у порядку письмового провадження (за відсутності сторін), що унеможливлює з`ясувати думку позивача щодо заміни відповідача, тому суд дійшов висновку про залучення другим відповідачем Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Керуючись статтями 48, 52, 248, 256, 260 - 262, 287 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача.

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача.

Залучити співвідповідачем у даній справі Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук