Справа № 280/2917/19
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року

м. Київ

справа №280/2917/19

адміністративне провадження №К/9901/8346/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.10.2019 у складі судді Максименко Л.Я. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 у складі колегії суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О., Шлай А.В. в адміністративній справі №280/2917/19 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Комунарського районного суду міста Запоріжжя, третя особа - Державна судова адміністрація України, про зобов`язання вчинити дії, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Комунарського районного суду міста Запоріжжя, третя особа - Державна судова адміністрація України, в якому просив:

- зобов`язати відповідачів зарахувати йому до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, стаж державної служби за період з 16.08.1993 по 15.08.2002 (8 років 11 місяців 19 днів) та стаж наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі за період з 02.09.2002 по 06.09.2010 (7 років 11 місяців 26 днів);

- зобов`язати відповідачів здійснити йому перерахунок відпустки та заробітної плати з 07.09.2010 та виплатити заробітну плату у повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.10.2019 позовні вимоги задоволено частково:

- зобов`язано Комунарський районний суд міста Запоріжжя та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, стаж державної служби за період служби в органах внутрішніх справ з 16.08.1993 по 28.06.1997 та з 21.09.1998 по 26.10.2000 (5 років 11 місяців 19 днів) та стаж наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі за період з 02.09.2002 по 06.09.2010 (7 років 11 місяців 26 днів);

- зобов`язано Комунарський районний суд міста Запоріжжя та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 відпустки та заробітної плати з 07.09.2010 та виплатити заробітну плату у повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

2.1. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. Указом Президента України від 19.08.2010 №823/2010 ОСОБА_1 було призначено на посаду судді.

3.2. Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 позивач: з 16.08.1993 по 26.10.2000 - проходив службу в органах внутрішніх справ (безперервно 7 років 2 місяця 10 днів); з 06.11.2000 по 15.08.2002 - проходив службу в управлінні податкової міліції (1 рік 9 місяців 9 днів); з 02.09.2002 по 28.08.2003 - працював у Запорізькому державному університеті на посаді старшого викладача кафедри конституційного та адміністративного права; з 01.09.2003 по 06.09.2010 - працював у Гуманітарному університеті «ЗІДМУ», згодом у Класичному приватному університеті на посадах старшого викладача кафедри конституційного та адміністративного права, старшого викладача, доцента та заступника завідуючого кафедри кримінального права, заступника директора інституту права; з 07.09.2010 по теперішній час - працює суддею у Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

3.3. Згідно з послужним списком позивач: з 16.08.1993 по 29.06.1997 - був курсантом Запорізького училища міліції Міністерства внутрішніх справ України, згодом Запорізького юридичного інституту Міністерства внутрішніх справ України; з 29.06.1997 по 26.10.2000 - слідчий слідчого відділення Приазовського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області; з 06.11.2000 по 15.08.2002 - старший слідчий відділення організації досудового слідства слідчого відділу податкової міліції ДПА у Запорізькій області.

3.4. 19.12.2018 позивач звернувся до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області із заявою про зарахування стажу роботи на посадах державної служби та інших відповідних посадах до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки (підставою для звернення стала постанова Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 17.10.2018 (справа №806/2963/17, адміністративне провадження № К/9901/45949/18), яку було скеровано до Комунарського районного суду міста Запоріжжя листом від 19.12.2018 за № 02-29/211/2018 для визначення можливості здійснення відповідного перерахунку стажу роботи позивача.

3.5. За результатами розгляду вказаного листа від 21.01.2019 за №08-04/303, Комунарський районний суд міста Запоріжжя повідомив Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про те, що судові рішення поширюються лише на учасників судового процесу та те, що він надіслав запит до Державної судової адміністрації України щодо можливості проведення перерахунку стажу судді з урахуванням постанови Верховного Суду від 17.10.2018 (справа №806/2963/17, провадження № К/9901/45949/18).

3.6. Крім того, листом Державної судової адміністрації України від 27.02.2019 за № 10-4734/19 поінформовано Комунарський районний суд міста Запоріжжя, про те, що оскільки позивач призначений на посаду судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя Указом Президента України від 19.08.2010 за № 823/2010, тобто після набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010, то підстави для перерахунку стажу роботи на посаді судді згідно з нормами статей 43, 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992 для встановлення права на доплату за вислугу років та права на додаткову щорічну відпустку відсутні. Одночасно зазначено, що постанова Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 17.10.2018 у справі № 806/2963/17 за своєю правовою природою має індивідуальний характер.

3.7. Вказаний лист Державної судової адміністрації України від 27.02.2019 за № 10-4734/19 Комунарським районним судоом міста Запоріжжя було перенаправлено на адресу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області листом від 04.03.2019 за № 08-04/811.

3.8. При цьому, листом від 31.05.2019 за № 11-14516/19 Державною судовою адміністрацією України також вказано, що з метою забезпечення виконання висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 806/2963/17, який є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, необхідно здійснити перерахунок суддівської винагороди суддям, яких було призначено чи обрано з 03.08.2010 по 01.01.2011.

3.9. Не погоджуючись із бездіяльністю відповідачів щодо не зарахування до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, стаж державної служби за період з 16.08.1993 по 15.08.2002 (8 років 11 місяців 19 днів) та стаж наукової роботи - стаж професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі за період з 02.09.2002 по 06.09.2010 (7 років 11 місяців 26 днів), а також не здійснення перерахунку відпустки та заробітної плати з 07.09.2010 та виплати заробітну плату у повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

4. Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав, що позивач має право на зарахування до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, стажу наукової роботи - стажу професійної діяльності у сфері права на посадах науково-педагогічних працівників у вищому навчальному закладі за період з 02.09.2002 по 06.09.2010. Судами вказано, що 07.07.2010 року Верховною радою України прийнято Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, що набрав чинності 30.07.2010, окрім статей 129 та 130, які набрали чинності 01.01.2011, а Закон № 2862-ХІІ втратив чинність, крім статей 43, 44 (п. 5-13), які втратили чинність з 01.01.2011. Вказане, у сукупності з приписами частини першої, пункту 4 частини шостої 69, частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII вказує на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Відповідачем подано касаційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5.1. Доводи касаційної скарги, грунтуються на тому, що судами попередніх інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач зазначає про помилковість застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII та необхідність застосування норм Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI.

6. Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому викладено незгоду з доводами скаржника. Зазначає про відсутність підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій з огляду на правильність висновків судів.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

7. Відповідно до частини другої статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. Відповідно до частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

9. Згідно з підпунком 1 пункту 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 8, ст. 56; 1994, № 22, ст. 142, № 26, ст. 203; 1995, № 34, ст. 268; 1999, № 50, ст. 434; 2000, № 10, ст. 79, № 13, ст. 102, № 38, ст. 322; 2001, № 33, ст. 180; 2004, № 25, ст. 354; 2006, № 1, ст. 18), крім статей 43 та 44, які втрачають чинність з 1 січня 2011 року.

10. Частиною другою статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

11. Відповідно до положень статті 69 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII стажем наукової роботи визнається стаж професійної діяльності у сфері права на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників у вищому навчальному закладі (університеті, академії чи інституті, крім вищих військових навчальних закладів) чи науковій установі України або аналогічному вищому навчальному закладі чи науковій установі іноземної держави.

12. Водночас, колегія суддів наголошує, що 15.12.1992 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про статус суддів», яким з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян визначено статус суддів.

13. Положеннями статті 44 Закону України «Про статус суддів» визначалося матеріальне і побутове забезпечення суддів. Відповідно до частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів» встановлено, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

14. У подальшому, 07.07.2010 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про судоустрій і статус суддів», яким визначено організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

15. Указаний Закон набрав чинності 30.07.2010 згідно з яким Закон України «Про статус суддів» втратив чинність крім статей 43, 44, які втратили чинність з 01.01.2011.

16. Водночас, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено єдиний підхід щодо визначення стажу роботи судді для всіх питань, де він застосовується.

17. Крім того, Законом № 2509-VIII, який набрав чинності 05.08.2018, статтю 137 Закону № 1402-VIII доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

18. На підставі абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII (доповнено згідно із Законом № 1798-VIII) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

19. Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

20. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 9901/2/19.

21. Верховний Суд наголошує, що положеннями законодавства пунктом 2 Розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 передбачалося, що статті 43, 44 Закону України «Про статус суддів» втрачали чинність з 01.01.2011, тому соціальне забезпечення судді має бути реалізовано із застосуванням редакції закону, чинного на момент призначення судді на посаду.

22. Відтак, колегія суддів уважає правильним висновки судів попередніх інстанцій про те, що під час обчинення стажу позивача, який дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки має бути зараховано стаж державної служби та стаж наукової роботи.

23. На переконання колегії суддів правильним також є врахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 24.01.2020 по справі № 808/3519/17, від 17.10.2018 по справі № 806/2963/17.

24. Крім того, положеннями статті 7 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

25. Відповідно до статті 16 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

26. Крім того, Порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл міліції, які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України (стаття 18 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ).

27. У пункту 9 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, військовозобов`язані, зараховані в кадри Міністерства внутрішніх справ на посади рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, включаючи курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, у встановленому порядку знімаються з військового обліку і перебувають на спеціальному обліку Міністерства внутрішніх справ.

Слідчим органів внутрішніх справ та курсантам, слухачам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України законом передбачені однакові пільги.

28. Судами попередніх інстанцій було прийнято до уваги, що ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право підвищення щомісячної надбавки за вислугу років до посадового окладу та додаткової відпустки, було зараховано 3 роки проходження служби в органах внутрішніх справ та управлінні податкової міліції, а саме: період роботи позивача на посаді слідчого у слідчому відділенні Приазовського райвідділу УМВС України в Запорізькій області з 29.06.1997 по 20.09.1998 та період роботи на посаді старшого слідчого відділення організації досудового слідства слідчого відділу податкової міліції ДПА у Запорізькій області з 06.11.2000 по 15.08.2002 і було здійснено відповідні перерахунки та виплати.

29. Вказане слугувало для висновку про те, що період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ з 16.08.1993 по 28.06.1997 та з 21.09.1998 по 26.10.2000 має бути зараховано до стажу роботи судді, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, та мають бути здійсненні відповідні перерахунки та виплати.

30. Водночас, надаючи оцінку доводам касаційної скарги, Верховний Суд погоджується із твердженнями відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин норм Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI.

31. На переконання колегії суддів, правильні за своєю суттю висновки судів попередніх інстанцій зроблено без урахування аналізу положень діючого на момент призначення судді на посаду, що є вирішальним під час надання оцінки спірним правовідносинам з приводу обчислення стажу роботи судді.

32. Вищевказане загалом не впливає на правильність висновків судів попередніх інстанцій. Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин.

33. Натомість за змістом ч.2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

34. Положеннями статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

35. З огляду на наведене, касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

36. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області задовольнити частково.

37. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі № 280/2917/19 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Комунарського районного суду міста Запоріжжя, третя особа - Державна судова адміністрація України, про зобов`язання вчинити дії - змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

38. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 - залишити без змін.

39. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М. М. Яковенко