Справа № 160/1877/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 липня 2020 року м. Дніпросправа № 160/1877/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №160/1877/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі №160/1877/20 залишено без змін.

09 липня 2020 року представником позивача Попковим О.О. заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1000 грн., які сплачено позивачем.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року призначено розгляд клопотання у відкритому судовому засіданні на 13-40 28 липня 2020 року.

В судовому засідання представник відповідача за довіреністю (Бохан О.М.) заперечила проти задоволення клопотання позивача про стягнення витрат на правову допомогу.

Позивач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів ст. 252 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Також 23 липня 2020 року на адресу суду засобами електронного зв`язку від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній підтримує вимоги клопотання про стягнення витрат на правову допомогу та просить здійснювати розгляд справи без його участі.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

В клопотанні про винесення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 1000грн. Вказані витрати пов`язані з виконанням адвокатом робіт у межах укладеного Договору про надання професійної правничої допомоги від 26.06.2020 року б/н. На підтвердження понесених позивачем витрат до клопотання додано дублікат квитанції № 0.0.176060120.1 від 08.08.2020 року на суму 1000 грн.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу в тому числі у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із вказаної статті, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення.

З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи.

За правилами статті 252 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 252 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України ("Витрати на професійну правничу допомогу") витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, як вбачається з доданої до клопотання квитанції від 08.07.2020 на суму 1000 грн., код платника ОСОБА_1 зазначено НОМЕР_1 , проте відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань такий код платника належить ОСОБА_2 . В той же час відповідно до матеріалів справи реєстраційний номер облікової картки платника податків ФОП ОСОБА_1 НОМЕР_2 . Отже, доданою до клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу квитанцією не підтверджується факт сплати ОСОБА_1 даного виду судових витрат.

Також до клопотання не надано документів із зазначенням переліку робіт які виконувались при наданні правничої допомоги, як то акт виконаних робіт, рахунок тощо.

Отже, надані документи не є належними доказами понесення позивачем витрат на правову допомогу, а тому клопотання про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених ст. 252 КАС України підстав для ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 243, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №160/1877/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко