Справа № 420/6014/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6014/18
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно - будівельної інспекції України, Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі

В С Т А Н О В И В:

Історія справи

У листопаді 2018 р. ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Держархбудінспекція), Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області (далі - Департамент Держархбудінспекції в Одеській області) в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Держархбудінспекції щодо невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі №815/6708/14;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту Держархбудінспекції в Одеській області щодо невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі №815/6708/14;

- стягнути з Держархбудінспекції на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2014 року по 22 грудня 2014 року в сумі 2 783,88 грн.;

- стягнути з Держархбудінспекції на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі у справі №815/6708/14 з 22 грудня 2014 року по 01 листопада 2018 року в сумі 213 005,05 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 заявила, що рішення суду, яке набрало законної сили, про поновленні її на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Держархбудінспекцією не виконане.

Покликаючись на ст.236 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), позивачка вказує, що власник або уповноважений ним орган, відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, а тому повинен виплатити йому середній заробіток або різницю в заробітку за час затримки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Мотивами для відмови в позові, суд першої інстанції зазначив, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту, адже повинна була звернутися до суду, в порядку, визначеному ст. 383 КАС України, а саме: із заявою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності відповідача на виконання рішення суду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового про задоволення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у відповідача існує законодавчо визначений обов`язок компенсувати працівнику середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновленні його на роботі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 частково задоволена.

Стягнуто з Держархбудінспекції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника, за період з 23 грудня 2014 року по 01 листопада 2018 року, у сумі 76 833,30 грн. В іншій частині позовних вимог провадження у справі закрито.

Закриваючи провадження у справі апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку, починаючи з 31 жовтня 2014 року, вже розглянуто у справі № 815/6708/14, а відтак позивач вправі перевірити правомірність допущеної бездіяльності суб`єктом владних повноважень при виконанні судового рішення у справі № 815/6708/14, шляхом подання у встановленому ст. 383 КАС України порядку заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Досліджуючи вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення позивача на службі, суд апеляційної інстанції, за інформацією наявною у витягу з особового рахунку по заробітній платі, вважав, що за 965 робочих днів сума, що належить до виплати буде складати 76 833 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, позивачка звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його змінити в частині розміру суми та періоду стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді з 22 грудня 2014 року по 17 липня 2019 року з 76 833,30 грн на 272 640,97 грн. На думку ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції визнаючи розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді, не врахував абз 8 п.2 Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р. (далі - Порядок №100), який встановлює, що у разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, період зміни структури заробітної плати включається до розрахункового періоду.

Постановою Верховного Суду від 12.12.2019 р. касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково.

Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в частині стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника в сумі 76 833,30 грн була скасована, а справа в цій частині направлена на новий розгляд.

Приймаючи таке рішення, Верховний Суд звернув увагу на те, що передумовою для здійснення розрахунку суми середнього заробітку є встановлення наявності в Держархбудінспекції посад, які аналогічні посаді позивачки та інформації про посадові оклади відповідних державних службовців.

На думку суду касаційної інстанції, з метою правильного вирішення спору, в частині суми середнього заробітку за невиконання рішення про поновлення на посаді, необхідно розрахувати суму середнього заробітку, на підстав положень Порядку №100 та на підставі інформації щодо наявності в Держархбудінспекції посад, які аналогічні посаді позивачки та інформації про посадові оклади відповідних державних службовців.

У зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для її часткового задоволення, з огляду на таке.

Наведені вище обставини свідчать про те, що між учасниками процесу залишився невирішеним спір в частині суми стягнення середнього заробітку за невиконання рішення суду про поновлення на посаді.

Розв`язуючи даний спір, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Частина 2 статті 14 КАС України унормовує, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Згідно з частиною другою статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Як встановлено матеріалами справи постанова Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року в частині поновлення ОСОБА_1 з 31 жовтня 2014 року на роботі відповідачем не виконана, а тому вона має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Верховний Суд погодився з позицією суду апеляційної інстанції, що період часу за який необхідно стягнути середній заробіток, який бере відлік з наступного дня після постановлення судового рішення про поновлення на посаді (яке підлягає негайному виконанню), складається з 23 грудня 2014 року по 01 листопада 2018 року, тобто по дату визначену самою позивачкою в позовній заяві.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 2 Порядку №100 у разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду.

Згідно з абзацом восьмим пункту 2 Порядку №100 у разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд звернув увагу на те, що передумовою для здійснення розрахунку суми середнього заробітку є встановлення наявності в Департаменті державної архітектурно - будівельної інспекції посад, які аналогічні посаді позивачки та інформації про посадові оклади відповідних державних службовців.

Висновки і мотиви, з яких скасовано рішення, є обов`язковими для суду, першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи (ч.5 ст.354 КАС України).

Для витребування відповідної інформації, судом апеляційної інстанції була постановлена ухвала.

Відповідно до змісту даного процесуального документа, суд зобов`язував, зокрема, Держархбудінспекцію надати інформацію щодо наявності в Департаменті Держархбудінспекції в Одеській області посад, які аналогічні посаді, яку займала ОСОБА_1 до звільнення, а саме: головного державного інспектора інспекційного відділу № 1 Інспекційного Управління ДАБК в Одеській області, а також інформацію про посадові оклади державних службовців на посадах, які аналогічні посаді, яку займала ОСОБА_1 до звільнення.

Дана ухвала суду суб`єктом владних повноважень виконана не була.

Аналіз змісту ч.2 ст.77 КАС України дозволяє стверджувати, що в цій нормі закріплена презумпція вини суб`єкта владних повноважень і це зроблено, на думку суду апеляційної інстанції, для того, щоб позначити різні положення перед судом суб`єкта владних повноважень і адміністративно підвладної особи позивача.

Слід зазначити, що пасивна позиція суб`єкта владних повноважень може бути виражена в утриманні або в ухиленні від надання важливих доказів, що створює для адміністративно підвладного суб`єкта труднощі у об`єктивному та повному розумінні ним кола спірних правових відносин у формуванні доказової бази та юридичної кваліфікації публічного правопорушення, в якому його звинувачує суб`єкт владних повноважень.

Завдання адміністративного судочинства полягає в захисті прав та інтересів фізичних і юридичних осіб від неправомірних дій чи рішень суб`єктів владних повноважень.

Частина 5 ст. 77 КАС України встановлює, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, ОСОБА_1 надала до суду апеляційної інстанції, отримані на її запит від Держархбудінспекції копії штатного розпису Департаменту Держархбудінспекції в Одеській області за 2016 - 2020 роки.

Згідно вказаних копій у 2016 р. в Департаменті Держархбудінспекції в Одеській області була посада - головний інспектор будівельного нагляду у відділі контролю та нагляду за проведенням перевірок (оклад 3 274 грн), у 2017, 2018 роках була посада - головний інспектор будівельного нагляду в інспекційному відділі з відповідним розміром окладу - 3 801 грн та 4 800 грн.

Колегія суддів погоджується з доводами позивачки, що ці посади аналогічні посаді, з якою вона була звільнена.

Інформація, що міститься в особовому рахунку по заробітній платі ОСОБА_1 свідчить, що її середньоденний розмір за два останніх повних місяці служби, а саме: липень - серпень 2014 р. складає 77,33 грн.

Як правильно зауважила позивачка, розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді необхідно поділити на періоди: з 23.12.2014 р. по 01.05.2016 р., з 01.05.2016 р. по 01.01.2017 р., з 01.01.2017 р. по 01.01.2018 р., з 01.01.2018 р. по 01.11.2018 р.

Далі, переходячи до розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді, за кожним періодом колегія суддів зазначає таке.

Кількість днів вимушеного прогулу за період з 23.12.2014 р. по 01.05.2016 р. становить 340 робочих днів, тому сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу буде складати 26 292,20 грн (77,33 грн х 340 днів).

Розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді за період з 01.05.2016 р. по 01.01.2017 р.

ОСОБА_1 має стаж державної служби 14 років та її присвоєно 9 ранг державного службовця.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 р. №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців» посада головного державного інспектора відноситься до 7 групи оплати праці. Даною постановою у 2016 р. державним службовцям підвищено посадові оклади з одночасною зміною структури.

Частина 2 ст. 50 Закону України «Про державну службу» встановлює, що заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; премії (у разі встановлення).

З метою встановлення розмірів посадових окладів, стаття 51 Закону України «Про державну службу» поділяє посади державної служби на 9 груп оплати праці.

З метою встановлення розмірів посадових окладів державні органи поділяються за юрисдикцією, яка поширюється, зокрема, на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя.

Схема посадових окладів на посадах державної служби визначається щороку Кабінетом Міністрів України під час підготовки проекту закону про Державний бюджет України на наступний рік з урахуванням юрисдикції державних органів.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про державну службу» надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 р. №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців» розмір посадового окладу групи оплати 7, територія однієї або кількох областей, з 01.05.2016 р. складає 3 274 грн. Водночас надбавка за 9 ранг державного службовця складає - 200 грн, надбавка за вислугу років - 1375,08 грн (3274 грн х 0,003 х 14 років). Отже, заробітна плата за травень 2016 р. складала - 4 849,08 грн.

За період з 01.05.2016 р. по 01.01.2017 р. сума заборгованості середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді складає 38 792,64 грн (4849,08 грн х 8 місяців).

Розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді за період з 01.01.2017 р. по 01.01.2018 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. №15 «Питання оплати працівників державних органів» встановлено, що розмір посадового окладу групи оплати 7, територія однієї або кількох областей з 01.01.2017 р. складає 3 801 грн. Аналогічний розмір окладу встановлений і в штатному розписі Департаменту Держархбудінспекції в Одеській області в 2017 р.

Даною постановою передбачається лише встановлення нових розмірів посадових окладів, а структура заробітної плати не змінюється.

Пункт 10 Порядку №100 унормовує, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Мінсоцполітики, роз`ясняючи ОСОБА_1 як проводити розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді зазначило, що у випадку підвищення посадових окладів, відповідно до актів законодавства, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. Коефіцієнт, на який необхідно прокоригувати виплати, які враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, розраховується шляхом ділення окладу, встановленого після підвищення, на оклад до підвищення.

Коефіцієнт їх підвищення, на який необхідно прокоригувати виплати, які враховуються при обчисленні середньої заробітної плати складає - 1,16 (3 801 грн: 3274).

Таким чином, відкоригована заробітна плата за 2017 р. складає 5 624,93 грн (4849,08 х 1,16 ). Загальна сума заборгованості за 2017 р. складає 67 499,16 (5624,93 грн х 12 міс).

Розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді з 01.01.2018 р. по 01.11.2018 р.

Згідно зі штатним розписом Департаменту Держархбудінспекції в Одеській області оклад головного інспектора з 01.01.2018 р. складає 4 800 грн.

Розраховуючи коефіцієнт підвищення, суд апеляційної інстанції встановив, що він складає 1,26 (4800 грн: 3801 грн.), а тому розмір заробітної плати з 01.01.2018р. складає 7087,41 (5624,93 грн х1,26). За період з 01.01.2018 р. по 01.11.2018 р. сума заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді складає 70 874,10 грн (7087,41 грн х10 міс).

Отже, сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді, яка підлягає стягненню складає 203 458,10 грн, без утримання податку та інших обов`язкових платежів.

Стаття 317 КАС України встановлює, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на те, що суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді неправильно застосував норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в даній частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового про часткове задоволення позову. Часткове задоволення позову виражається в тому, що позивачка вимагала стягнути з Держархбудінспекції 213 005,05 грн, проте стягненню підлягає сума 203 458,10 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року скасувати в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді, ухваливши в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України (код за ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку виконання рішення про поновлення на роботі працівника, за період з 23 грудня 2014 року по 01 листопада 2018 року в сумі 203 458 (двісті три тисячі чотириста п`ятдесят вісім) грн. 10 коп. Зазначена сума вказана без урахування податків та обов`язкових платежів, які повинні бути стягнуті із ОСОБА_1 до державного бюджету.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 13.08.2020 року.