Справа № 370/797/20
Суддя: Тандир О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2020 р. Справа №370/797/20

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., із секретарем судового засідання Гребінською Н.П., при розгляді у порядку спрощеного позовного провадження у смт. Макарів Київської області справи за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області Пінчука Михайла Ігоровича, Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №077812 від 17.03.2020 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області Пінчука Михайла Ігоровича (далі - відповідач 1, поліцейський), Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області (далі - відповідач 2, Ірпінське ВП ГУ НП у Київській області) про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення ДПО18 №077812 від 17.03.2020 року.

Позивач вказав, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ДП018 №077812 від 17.03.2020 року його - ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. 00 коп.

Як вбачається із вказаної постанови, 17.03.2020 року біля 09 години 08 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , у смт. Макарів по вулиці Київської області Д. Ростовського, здійснив зупинку на місце, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 «Особа з інвалідністю», чим порушив п. 11.8 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Позивач вказує, що з винесеною постановою він не може погодитися, вважає її незаконною, оскільки при розгляді справи поліцейським було порушено норми, які регламентують порядок її розгляду та не враховано ряд обставин, що звільняють його від адміністративної відповідальності. Зокрема, поліцейським не було враховано, що позивач зупинився на місце, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 Правил дорожнього руху України, оскільки привіз до магазину « Фора » свою матір, яка є інвалідом другої групи, а тому він мав право на зупинку для висадки або посадки пасажира, особи з інвалідністю на прилеглій території, яка не є проїзною частиною. Крім того, у порушення вимог КУпАП, поліцейський фактично не розглядав справу на місці вчинення правопорушення, не встановлював особу, не роз`яснював прав, в тому числі на правову допомогу, що є порушенням порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позов відповідно до ст. 162 КАС України.

У встановлений судом строк, відповідач 1 подав заперечення на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позову відмовити через його необґрунтованість. Також надав відеозапис із нагрудної камери поліцейського по факту адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , що є предметом розгляду у даній справі.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року до участі у справі як співвідповідача залучено Ірпінський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, та роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позов відповідно до ст. 162 КАС України.

Відповідач 2 у встановлений судом строк, з урахуванням п. 3 Прикінцевих положень КАС України (у редакції згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 року), яким процесуальні строки, визначені Кодексом та встановлені судом, продовжуються на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав.

Поряд з тим, 17.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-ІХ від 18.06.2020 року, відповідно до якого процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України №540-IX від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06.08.2020 року (включно). Протягом цього 20-денного строку учасники справи мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Проте, протягом зазначеного 20-денного строку відповідач 2 не заявляв до суду клопотання про продовження йому процесуального строку, встановленого судом, для подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи викладене, відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України справа розглядається судом на підставі наявних доказів.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, письмово повідомили суд про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії ДП018 №077812 від 17.03.2020 року його - ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. 00 коп.

Як вбачається із вказаної постанови, 17.03.2020 року біля 09 години 08 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц», номерний знак НОМЕР_1 , у смт. Макарів по вулиці Київської області Д. Ростовського, здійснив зупинку на місце, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 «Особа з інвалідністю», чим порушив п. 8.4 (ґ) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та відеозаписом, наданим відповідачем.

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, оцінюючи оскаржувану постанову відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України суд відзначає наступне.

Відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки).

Відповідно п.п. 8.4 (г) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 р., № 1306, (далі - ПДР), інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

Знак 5.38 «Місце для стоянки» пункту 33.5 «Інформаційно-вказівні знаки» ПДР застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Знак 7.17 «Особи з інвалідністю» пункту 33.7 «Таблички до дорожніх знаків» ПДР означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Так судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що позивач здійснив стоянку на місці, яке позначено дорожніми знаками як місце для стоянки осіб з інвалідністю, що формально підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Разом із тим, посилання позивача на ту обставину, що він перевозив особу з інвалідністю, а саме свою матір, а тому мав право на стоянку у вказаному у оскаржуваній постанові місці, судом відхиляються з огляду на нижченаведене.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тягар доведення обставин, на які посилається позивач на підставу своїх вимог згідно ч. 1 ст. 77 КАС України покладено саме на позивача.

Як передбачено ст. 79 КАС України позивач, повинен подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються.

Крім того, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

Так, позивач, не надав суду доказів, що у встановлений в оскаржуваній постанові час він перевозив особу з інвалідністю, а саме свою матір, а тому мав право на стоянку у відповідному місці.

Відсутність матері позивача на місці стоянки його транспортного засобу при винесенні оскаржуваної постанови також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, наданого відповідачем. При цьому, докази наявності інвалідності у гр. ОСОБА_2 , що надані позивачем 09.04.2020 року, судом не приймаються до уваги, оскільки у порушення ст. 79 КАС України вони належним чином не засвідчені, подані з порушенням строку, встановленого законом, без обґрунтування причин неможливості їх подати раніше, а також їх копії не надіслані відповідачу.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, котра відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана позивачем постанова винесена відповідно до вимог закону, підстав її скасування суд не вбачає.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням вказаної норми задоволенню підлягають лише вимоги позивача щодо скасуванню постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. У задоволенні вимог про визнання дій поліцейського слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області Пінчука Михайла Ігоровича, Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №077812 від 17.03.2020 року - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Поліцейський сектору реагування патрульної поліції №2 Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області Пінчук Михайло Ігорович - адреса: 08001, смт Макарів Макарівського району Київської області, вул. Пушкіна, 4.

Ірпінський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Київській області - адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7а

Суддя О.В. Тандир