Справа № 2340/3481/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 2340/3481/18

провадження № К/9901/11272/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року, ухвалене у складі головуючого судді Паламаря П. Г., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Федотова І. В. (головуючий), Ганечко О. М., Сорочка Є. О.

І. Суть спору

1. У серпні 2018 року ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (надалі також ГУНП в Черкаській області, відповідач), у якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 червня 2017 року по 19 березня 2018 року в розмірі 60658,95 гривень.

2. Позов обґрунтований тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у справі № 823/990/17 скасовано наказ ГУНП в Черкаській області від 26 травня 2017 року № 143 о/с, яким позивача звільнено зі служби в поліції, поновлено його на службі в поліції та стягнуто із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7593,60 гривень.

Разом із тим, відповідно до довідки ГУНП в Черкаській області від 21 червня 2017 року № 517 заробіток позивача за два попередні звільненню місяці березня та квітня 2017 року склав 15440,25 гривень, а тому середній заробіток за кожний робочий день складає 367,63 гривень.

При цьому з моменту незаконного звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 26 травня 2017 року та по дату подання позову - 26 червня 2017 року вказана сума середнього заробітку становила 7593,60 гривень, яку суд апеляційної інстанції у постанові від 27 лютого 2018 року вирішив стягнути із відповідача у заявленому розмірі.

Однак, після подання 26 червня 2017 року та до самого моменту прийняття судового рішення апеляційної інстанції про поновлення позивача на посаді сплинуло вісім календарних місяців. При цьому з моменту подачі позову ОСОБА_1 не уточнював свої позовні вимоги та не заявляв уточнених вимог про стягнення середнього заробітку за весь період вимушеного прогулу.

Таким чином, за твердженням позивача, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яку слід стягнути із відповідача за період з 27 червня 2017 року (день, наступний за кінцевою даною вимушеного прогулу, заявлену ним в адміністративній справі № 823/990/17) по 19 березня 2018 року (день, що передує дню видання наказу про його поновлення на роботі), становить 60658,95 гривень (367,63 гривень х 165 робочих днів).

3. Відповідач позов не визнав, стверджуючи про його безпідставність.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. 27 лютого 2018 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 823/990/17 скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року та прийнято нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

4.1. скасовано наказ ГУНП в Черкаській області від 4 квітня 2017 року № 955 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 »;

4.2. скасовано наказ ГУНП в Черкаській області від 26 травня 2017 року № 143 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 з 26.05.2017»;

4.3. зобов`язано ГУНП в Черкаській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області;

4.4. стягнуто із ГУНП в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7593,60 гривень.

5. Наказом ГУ НП в Черкаській області від 20 березня 2018 року № 106о/с на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року у справі № 823/990/17:

5.1. скасовано наказ ГУНП в Черкаській області від 4 квітня 2017 року № 955 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ НП капітана поліції ОСОБА_1 »;

5.2. скасовано наказ ГУНП в Черкаській області від 26 травня 2017 року № 143 о/с в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 з 26.05.2017»;

5.3. поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області з 27 травня 2017 року.

6. 3 квітня 2018 року Черкаський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 823/990/17 щодо стягнення із ГУНП в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 7593,60 гривень.

7. 10 травня 2018 року у відповідності до меморального ордеру № 1 ГУНП в Черкаській області на користь ОСОБА_1 проведене безспірне списання коштів в сумі 7593,60 гривень за призначенням платежу «середній заробіток за виконавчим листом Черкаського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 № 823990/17».

8. Відповідно до довідки ГУНП в Черкаській області від 27 вересня 2018 року № 504 ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 27 червня 2017 року по 27 лютого 2018 року не нараховувалося та не виплачувалося. У березні 2018 року нараховано грошове забезпечення за 1 добу (лютий 2018 року) в сумі 195,00 гривень, у т. ч.: посадовий оклад - 85,71 гривень, оклад за звання - 64,29 гривень, надбавка за вислугу років - 45,00 гривень і за 31 добу (березень 2018 року) в сумі 10253.88 гривень, у т. ч.: посадовий оклад - 2400,00 гривень, оклад за звання -1800,00 гривень, надбавка за вислугу років - 1260,00 гривень, премія - 4793,88 гривень; утримано військовий збір 1,5%- 156,74 гривень.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

9. Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 20 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року, в позові відмовив.

10. Такі свої рішення суди мотивували тим, що оскільки Київським апеляційним адміністративним судом в адміністративній справі № 823/990/17 стягнуто з ГУНП в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7593,60 гривень, відсутні підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки дані кошти позивачу виплачені у відповідності до рішення суду.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

11. Позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права.

12. У касаційних скаргах автор просить скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог.

13. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

V. Нормативне врегулювання й оцінка Верховного Суду

14. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

15. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

16. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

17. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

18. Відповідно до частин першої-третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

19. Відповідно до частин першої, другої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

20. У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (стаття 236 цього ж Кодексу).

21. Як уже зазначено, позивача звільнено з посади наказом від 26 травня 2017 року. При цьому у справі № 823/990/17, за твердженням позивача, які не спростовані ні судами, ні відповідачем, він заявив вимоги про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із дня звільнення по день подання позову.

22. З огляду на вищенаведене законодавство та фактичні обставини цієї справи, період вимушеного прогулу позивача починається з першого дня після його звільнення й закінчується днем ухвалення рішення апеляційного суду про його поновлення, а саме 27 лютого 2018 року.

23. Однак, суди у цій справі наведеного не врахували та дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, обмежившись лише констатацією факту задоволення подібних вимог у справі № 823/990/17.

24. Водночас Верховний Суд наголошує на тому, що стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення працівника на роботі мають різну правову природу.

25. Обов`язок поновити позивача на роботі виник у ГУНП в Черкаській області 27 лютого 2018 року та саме цим днем обмежується період вимушеного прогулу позивача у розумінні статті 235 Кодексу законів про працю України, а увесь подальший період до видачі наказу від 20 березня 2018 року не охоплюється нормами названої статті.

26. Отже, періодом вимушеного прогулу ОСОБА_1 у розумінні статті 235 Кодексу законів про працю України, що виник унаслідок його незаконного звільнення, є період з 27 травня 2017 року по 27 лютого 2018 року.

27. Між тим, суди у цій справі не дослідили, які саме вимоги у контексті застосування статті 235 Кодексу законів про працю України були заявлені у справі № 823/990/17, які саме вимоги задоволені апеляційним судом у вказаній справі та якими доказами підтверджуються надані позивачем розрахунки вимушеного прогулу у справі, що розглядається.

28. Своєю чергою, суд касаційної інстанції у силу частини другої статті 341 КАС України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази

VІ. Висновки по суті вимог касаційної скарги

29. Суди, розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, припустились порушень норм процесуального права, що потягло неповне з`ясування фактичних обставин справи та неправильне вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

30. Зважаючи на викладене та приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

31. Під час нового розгляду необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і мотивів та надати оцінку заявленим позовним вимогам крізь призму частини другої статті 2 КАС України та з урахуванням установленого статтею 6 цього Кодексу принципу верховенства права. Окремо слід звернути увагу на результат касаційного перегляду адміністративної справи № 823/990/17 і дослідити спірні правовідносини у відповідному контексті, а також урахувати правові позиції Верховного Суду, викладені у його постановах від 30 січня 2019 року (№ 910/4518/16) і від 10 жовтня 2019 року (№ 369/10046/18).

VІІ. Судові витрати

32. Оскільки справа повертається на новий судовий розгляд, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.

Керуючись пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX, статтями 260, 341, 344, 349, 350, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі № 2340/3481/18 скасувати.

3. Справу № 2340/3481/18 направити на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова