Справа № 200/4793/20-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 р. Справа№200/4793/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради про протиправним та скасування рішення №11 від 27 лютого 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, яке оформлено протоколом № 11 від 27 лютого 2020 року про відсутність підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 , не підтвердження факту виконаних робіт у зоні відчуження та вилучення посвідчення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 04 травня 1986 року по 26 червня 1986 року, в складі військової частини №21151, він приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідного архівною довідкою та військовим квитком серії НОМЕР_1 . Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 25 лютого 2010 року та вкладки № НОМЕР_3 від 25 лютого 2010 року, він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, учасником ЛПА на ЧАЕС. Вказане посвідчення перереєстроване. Відповідно до дублікату посвідчення серії НОМЕР_4 від 11 березня 2015 року йому встановлено 2 групу інвалідності безстроково. Згідно експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії, прийнятого на засіданні №202 від 16 січня 2007 року встановлено, що його захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС. Також наявність захворювання і перенесення операційного втручання відображено і у виписках з медичної карти. Проте, згідно витягу з протоколу №11 від 27 лютого 2020 року комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вирішила, що відсутні підстави для підтвердження його статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецької обласною державною адміністрацією. Не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження та посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. Вважає, що прийняте відповідачем рішення, оформлене протоколом №11 від 27 лютого 2020 року є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки Комісією при прийнятті рішення безпідставно не враховано документи, які навпаки підтверджують правомірність отримання ним статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходження в зоні відчуження, що надавало підстави для отримання відповідного статусу. Так, згідно довідки №51/858 від 08 лютого 1993 року виданої Центральним архівом Міністерства оборони України підтверджується, що він приймав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС в період з 04 травня 1986 року по 26 червня 1986 року, в складі військової частини № НОМЕР_5 . Крім того, зазначена інформація підтверджується військовим квитком НОМЕР_1 , а також виписками з наказів: №73-к від 05 травня 1986 року та №109-к від 27 червня 1986 року.

19 червня 2020 року через відділ документообігу та обліку звернень громадян (канцелярію), відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що за поданням Донецької обласної державної адміністрації та відповідно до рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Донецької обласної державної адміністрації документи ОСОБА_1 (лист Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 13 січня 2020 року №01-16/275/0/201-20, копія довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 06 вересня 2019 року № 179/1/13437, копія довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 08 лютого 1993 року № 51/858, копія довідки військового комісаріату від серпня 1991 року № 4/587, копія довідки МСЕК, копія листа МНС від 10 січня 1995 року, копія посвідчення „Особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, копія паспорту громадянина України, копія військового квитка, копія витягу з протоколу регіональної комісії від 23 грудня 2019 року № 2016, від 14 листопада 2018 року № 4) було розглянуто на засіданні Комісії 27 лютого 2020 року, протокол №11. Членами Комісії одноголосно прийнято рішення про відсутність правових підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки в наданих документах, зокрема в копіях довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 06 вересня 2019 року № 179/1/13437 та довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 08 лютого 1993 року № 51/858 інформації про виконання ОСОБА_1 робіт у зоні відчуження не міститься.

17 червня 2020 року через відділ документообігу та обліку звернень громадян (канцелярію), третьою особою були надані пояснення по справі, згідно змісту яких у 2018 році ОСОБА_1 звернувся до департаменту з заявою та пакетом документів для відправлення на розгляд до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. 30 жовтня 2018 року його особову справу було направлено на розгляд Регіональної комісії.. 23 грудня 2019 року надійшов витяг з Регіональної комісії, де вказано, що особову справу ОСОБА_1 направлено до Комісії зі спірних питань з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. 13 березня 2020 року надійшов витяг з Комісії зі спірних питань, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження та посвідчення підлягає вилученню.

Крім того, 02 липня 2020 року через відділ документообігу та обліку звернень громадян (канцелярію), позивачем надано відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що відповідно довідки №51/858 від 08 лютого 1993 року виданої Центральним архівом Міністерства оборони України підтверджується, що він приймав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС в період з 04 травня 1986 року по 26 червня 1986 року, в складі військової частини № НОМЕР_5 . Крім того, зазначена інформація підтверджується військовим квитком НОМЕР_1 , а також виписками з наказів: №73-к від 05 травня 1986 року та №109-к від 27 червня 1986 року. При цьому факт дислокації Військової частини №21151 в селище Оране, не свідчить про відсутність виконання ним робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження. Згідно експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії, прийнятого на засіданні №202 від 16 січня 2007 року встановлено, що його захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС. Таким чином, усі довідки, на підставі яких йому видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС засвідчують факт виконання ним робіт із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема у період з 04 травня 1986 року по 26 червня 1986 року у складів/ч №21151.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року позовна заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків /а.с.29/.

26 травня 2020 року через відділ документообігу та обліку звернень громадян (канцелярію), позивач надав документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи/а.с.50/.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.п.2 п.9 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено у наступній редакції: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до п.2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Даний закон набрав чинності 17 липня 2020 року. З огляду на що останнім днем строку на який був продовжений розгляд справи є 07 серпня 2020 року.

Клопотаньпро продовженнґя строку розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 /а.с.8,9/.

Відповідно посвідчення НОМЕР_2 , позивач є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 /а.с.10/.

Згідно експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії, прийнятого на засіданні №202 від 16 січня 2007 року встановлено, що захворювання ОСОБА_1 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС /а.с.18/.

Відповідно до дублікату посвідчення серії НОМЕР_4 від 11 березня 2015 року ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності безстроково /а.с.11/.

У період з 04 травня 1986 року по 26 червня 1986 року позивач перебував у зоні відчуження, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 та випискою з наказу №73-к від 05 травня 1986 року /а.с.12-14,17/.

Крім того, згідно довідки №51/858 від 08 лютого 1993 року виданої Центральним архівом Міністерства оборони України, позивач приймав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС в період з 04 травня 1986 року по 26 червня 1986 року, в складі військової частини №21151 /а.с.15/.

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, 27 лютого 2020 року Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України на засіданні, яке оформлене протоколом № 11, слухала справу ОСОБА_1 щодо підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 та вирішила у зв`язку із відсутністю підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією та не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження, що посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування /а.с.25/.

Не погодившись із даним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Вирішуючи даний спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що відповідно до статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи визначені Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551(далі - Порядок № 551).

Згідно із пунктом 11 Порядку № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Посвідчення видаються, зокрема: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: - довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби); - довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

Наказом Міністерства соціальної політики України № 1945 від 26.12.2018 року затверджено Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі Положення).

Відповідно до п. 2 розділу І вказаного Положення Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішення Комісії щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видано необґрунтовано, приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Прийняті Комісією рішення фіксуються у протоколі засідання, який підписується головуючим, секретарем та членами Комісії. Особові справи громадян надсилаються на розгляд Комісії за рішенням регіональних комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями. Рішення Комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії (п.п. 3-6 розділу ІІІ Положення).

Таким чином, виходячи з аналізу вищезазначених норм, саме до компетенції Комісії віднесено розгляд поданих документів та прийняття рішення щодо визначення (підтвердження) статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно матеріалів справи, обставиною, посилаючись на яку відповідач обґрунтовує спірну позицію, є те, що в копіях довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 06 вересня 2019 року № 179/1/13437 та довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 08 лютого 1993 року № 51/858 інформації про виконання ОСОБА_1 робіт у зоні відчуження не міститься.

Проте, до суду відповідачем не було надано вищевказану довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 06 вересня 2019 року № 179/1/13437, яка нібито не містить інформації про виконання ОСОБА_1 робіт у зоні відчуження.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність підстав для встановлення позивачу статусу особи, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки воно є необґрунтованим. Суд зауважує, що факт дислокації Військової частини № 21151 в селищі Оране Київської області, не свідчить про відсутність виконання позивачем робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність підстав для встановлення статусу особі, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки воно є необґрунтованим.

Згідно наведених висновків, суд звертає увагу на те, що відповідачем не заперечувався та не спростований зміст військового квитка позивача та довідок, виданих позивачу, та їх дійсність. При цьому, усі надані довідки, які містяться в матеріалах справи, мають записи про участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідний період. Доказів протилежного, відповідачами не надано.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Керуючись зазначеним, з метою належного та повного захисту прав позивача, суд вважає за належне зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, прийняти рішення щодо підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією з урахуванням висновків, наданих у даному судовому рішенні.

Крім того, суд бере до уваги положення ч. 1 ст. 6 КАС України де зазначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Суд зазначає, що позивачу вже було надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1), він користувався відповідними пільгами, встановленими законодавством України та розраховував на стабільність і передбачуваність свого статусу. Зміна умов видачі посвідчень не може впливати на обґрунтованість видачі раніше виданих посвідчень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведено факт відсутності позивача в зоні відчуження під час проходження військової служби у період з 04 травня 1986 року по 26 червня 1986 року, а тому рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оформлене протоколом № 11 від 27 лютого 2020 року, в частині відмови в підтвердженні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 , визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією, є протиправним.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування вказаного рішення підлягає задоволенню, із зобов`язанням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, прийняти рішення щодо підтвердження позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно з частиною 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 ) до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, при Міністерстві соціальної політики України (вул. Експланадна, буд.8/10, м. Київ, 01601, ЄДРПРОУ 375667866) третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (пр-т. Миру,70, м. Маріуполь, 87555) про протиправним та скасування рішення №11 від 27 лютого 2020 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, яке зафіксоване у протоколу засідання № 11 від 27 лютого 2020 року, про відсутність підстав для підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією.

Зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України, прийняти рішення щодо підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Донецькою обласною державною адміністрацією з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Стягнути з Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, при Міністерстві соціальної політики України (вул. Експланадна, буд.8/10, м. Київ, 01601, ЄДРПРОУ 375667866) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 07 серпня 2020 року. Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов