Справа № 311/2897/17(8-а/311/4/2020)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 311/2897/17(8-а/311/4/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 29.05.2020р. у справі №311/2897/17(8-а/311/4/2020)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.11.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-6/.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16.11.2017р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №311/2897/17 та справу призначено до розгляду в скороченому провадженні без виклику сторін /а.с.19/.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №311/2897/17 в задоволенні адміністративного позову відмовлено / а.с. 27-29/.

Постанова суду мотивована тим, що 01.01.2015р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014р. №79-VIІ, згідно з яким норми і положення статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, виплачуючи разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2017 рік в розмірі 1200 гривень на підставі постанови Кабінету Міністрів України №223 від 05.04.2017р. «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вищезазначене рішення суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному порядку позивачем та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018р. у справі №311/2897/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишена без задоволення, постанова Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №311/2897/17 залишена без змін /а.с. 78-79/.

18.03.2020р. до Василівського районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №311/2897/17 за виключними обставинами /а.с.86-88/.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 23.03.2020р. у справі №311/2897/17(8-а/311/4/2020) за вищезазначеною заявою ОСОБА_1 відкрито провадження за виключними обставинами та заяву призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.101/.

Позивач ОСОБА_1 у заяві про перегляд за виключними обставинами постанови суду першої інстанції від 22.11.2017р. у цій справі, у якості підстави для такого перегляду зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020р. №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України: виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, та втрачає чинність з дня ухвалення цього рішення і це є виключними обставинами для справи, про які позивач дізнався 02.03.2020р., а тому просив переглянути за виключними обставинами рішення суду першої інстанції у цій справі та скасувати постанову Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №311/2897/17 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю /а.с. 86-88/.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 29.05.2020р. у справі №311/2897/17(8-а/311/4/2020) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №311/2897/17 (провадження №2-а/311/63/2017) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено /а.с. 119-121/.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 29.05.2020р., подав 04.06.2020р. апеляційну скаргу /а.с. 123-130/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції ухвалу прийнято всупереч діючого законодавства України, просив скасувати ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 29.05.2020р. у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд за виключними обставинами.

Матеріали адміністративної справи №311/2897/17(8-а/311/4/2020), з вищезазначеною апеляційною скаргою позивача, надійшли до суду апеляційної інстанції 09.06.2020р. /а.с. 131/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020р. у справі №311/2897/17(8-а/311/4/2020) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 29.05.2020р. у цій справі /а.с. 134/, та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 07.07.2020р. / а.с. 135/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством порядок та спосіб повідомлено учасників справи /а.с. 137,138/.

У зв`язку з перебуванням судді Чередниченко В.Є., який входить до складу колегії суддів, що розглядають справу №311/2897/17(8-а/311/4/2020) у відпустці, розгляд справи знято з розгляду та перенесено розгляд справи в порядку письмового провадження на 06.08.2020р./а.с. 139/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством порядок та спосіб повідомлено учасників справи /а.с. 141,142/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №311/2897/17(8-а/311/4/2020) за виключними обставинами, матеріали адміністративної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цієї адміністративної справи вбачається, що позивач у справі ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого 24.06.2015р. Головним управлінням МВС України в Запорізькій області /а.с. 9/ та перебуває на обліку у Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, як учасник бойових дій з 06.07.2017р. та має право на пільги, що встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивачу, було здійснено відповідачем виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017р. у розмірі 1200 грн.

ОСОБА_1 не погоджуючись з відмовою здійснити йому доплату невиплаченої частини щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017р. звернувся до суду з адміністративним позовом.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №311/2897/17, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018р. ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що Законом України від 28.12.2014р. №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набрав чинності 01.01.2015р. розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а тому грошова допомога до 5 травня у розмірі 1200 грн. виплачена відповідачем у відповідності до вимог Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів №223 від 05.04.2017р. «Про деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто відповідач при виплаті позивачу грошової допомоги до 5 травня у 2017 році, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією України.

Щодо наведених позивачем підстав для перегляду постанови Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №311/2897/17 за виключними обставинами, про те, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року по справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та втрачає чинність з дня ухвалення цього рішення, що у свою чергу є підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набрав чинності 01.01.2015р., розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» №79-VІІІ від 28.12.2014р. Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 223 від 05.04.2017р. «Про деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» здійснюється у розмірі - 1200 гривень.

Отже, на час розгляду справи було встановлено виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2017 році у розмірі 1200грн., до спірних правовідносин слід застосовувати положення нормативно-правових актів, які діяли на момент звільнення позивача у справі.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в Рішенні від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, на яке посилається позивач у обґрунтування наявності підстав для перегляду рішення суду за виключними обставинами та здійснення перерахунку та виплати йому неоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2017р., вказано про втрату чинності положеннями Закону саме з дня ухвалення цього Рішення.

Отже, положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, втратили чинність саме з 27.02.2020р., при цьому необхідно враховувати, що Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Відповідно до положень ст. 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2019 р. у справі № 814/1274/17 зазначив, що за загальним правилом рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, про те, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції були наявні правові підстави для нарахування та виплати грошової допомоги до 5 травня у 2017р. у розмірі 1200грн, а визнання Конституційним Судом неконституційним положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, не змінює правовідносини, які існували до ухвалення такого рішення Конституційним Судом України, оскільки таке рішення змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Приймаючи до уваги вищевикладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що не встановлено наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Василівського районного суду Запорізької області від 22.11.2017р. у справі №311/2897/17 за виключними обставинами, тому у задоволенні такої заяви суд першої інстанції обґрунтовано відмовив, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції від 29.05.2020р. у справі № 311/2897/17(8-а/311/4/2020) залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 361,368,321,322,369 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 29.05.2020р. у справі №311/2897/17(8-а/311/4/2020) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331,369 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 06.08.2020р

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко