Справа № 826/2850/17
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 826/2850/17

адміністративне провадження № К/9901/10458/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Шевцової Н.В., Уханенка С.А.

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №826/2850/17

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, постановлену у складі: судді-доповідача Кобаля М.І., суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у місті Києві, відповідач) про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року скасовано і ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову:

3.1. визнано протиправним і скасовано наказ ГУ ДФС у місті Києві від 16 лютого 2016 року №23-о «Про звільнення ОСОБА_2 »;

3.2. поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у місті Києві з 16 лютого 2016 року;

3.3. стягнуто з ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у місті Києві на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 16 лютого 2016 року по 18 грудня 2018 року в розмірі 112067, 80 грн;

3.4. у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року залишено без змін.

5. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2020 року частково задоволено клопотання ГУ ДФС у місті Києві про заміну неналежної сторони: здійснено заміну ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у місті Києві на її правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - ГУ ДПС у місті Києві).

6. Не погоджуючись із указаною ухвалою, ГУ ДПС у місті Києві звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2019 року повернуто особі, яка її подала.

8. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції керувався тим, що апеляційну скаргу підписано особою, яка немає таких повноважень, адже до матеріалів апеляційної скарги не додано довіреності, якою ГУ ДПС у місті Києві уповноважило Н.Багмет підписувати апеляційні скарги або ж наказу, що підтверджує призначення її на посаду керівника чи іншу посаду з правом підпису від імені ГУ ДПС у місті Києві.

ІI. Провадження в суді касаційної інстанції

9. Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції таким, що ухвалене із порушенням вимог процесуального закону, ГУ ДПС у місті Києві подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

10. На обґрунтування вимог касаційної скарги ГУ ДПС у місті Києві зазначило, що апеляційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2020 року було підписано виконуючим обов`язки начальника ГУ ДПС у місті Києві Н.Багмет, тобто особою, яка за посадою має право підписувати від імені ГУ ДПС у місті Києві усі документи.

11. Скаржник доводить, що у разі звернення до адміністративного суду у порядку самопредставництва, документи, що підтверджують повноваження керівника органу, установи, організації, не надаються.

12. Скаржник також зазначає, що у випадку, коли суд апеляційної інстанції мав сумніви щодо достовірності зазначених в апеляційній скарзі відомостей про особу, яка її підписала, та її посаду, він не був позбавлений можливості перевірити відповідну інформацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Водночас такими повноваженнями суд апеляційної інстанції не скористався.

13. Інші учасники справи правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалися.

14. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Уханенку С.А., Шевцовій Н.В.

15. Ухвалою Верховного Суду 27 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування

16. Згідно з частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

17. Відповідно до частини третьої статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

18. Пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

19. Частиною восьмою статті 59 КАС України встановлено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.

20. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

IV. Позиція Верховного Суду

21. Юридичні особи, суб`єкти владних повноважень беруть участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

22. У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

23. Таким чином, керівник юридичної особи має право реалізовувати процесуальні права сторони без подання документів, що засвідчують його повноваження.

24. Тотожний за змістом висновок був викладений Верховним Судом у постановах від 19 червня 2019 року №620/3827/18, від 27 лютого 2020 року у справі №826/19448/16.

25. Як установлено судом апеляційної інстанції, апеляційну скаргу від імені ГУ ДПС у місті Києві було підписано виконуючою обов`язки керівника Н.Багмет.

26. Отже, у цьому випадку ГУ ДПС у місті Києві звернулося до суду апеляційної інстанції у порядку самопредставнцтва, у зв`язку з чим висновки суду апеляційної інстанції про необхідність приєднання до апеляційної скарги довіреності або копії наказу про призначення Н.Багмет на таку посаду є безпідставними.

27. Застосовані судом апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження положення статті 59 КАС України (і висновки Верховного Суду щодо правильності її застосування) не поширюються на випадки самопредставництва юридичної особи. Інші норми КАС України також не вимагають додавання, зокрема, до апеляційної скарги, документів, що підтверджують повноваження відповідного керівника у випадку самопредставництва юридичної особи.

28. Суд погоджується з доводами скаржника про те, що суд апеляційної інстанції, за умови наявності у нього сумнівів щодо достовірності зазначених в апеляційній скарзі відомостей про особу, яка її підписала, мав перевірити відповідну інформацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

29. Вирішуючи спірні питання, які виникли у правозастосовній практиці, що стосуються представництва/самопредставництва учасників справи, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №826/5500/18 сформувала універсальний принцип, зміст якого полягає у тому, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

30. Таким чином, посилання суду апеляційної інстанції на відсутність документа, що підтверджує повноваження Н.Багмет на підписання апеляційної скарги як на підставу для її повернення є необґрунтованим, оскільки суд не був позбавлений процесуальної можливості пересвідчитись у наявності такого права, зокрема, скориставшись безкоштовним онлайн доступом до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

31. Унаслідок неправильного застосування положень статей 55, 59 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про підписання апеляційної скарги особою, яка не має такого права, а тому і про наявність підстав для повернення цієї скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджала подальшому провадженню у справі.

32. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

33. Беручи до уваги, що судом апеляційної інстанції були порушені вимоги процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, Суд дійшов висновку про необхідність її скасування з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

34. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

35. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві задовольнити.

36. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року в справі №826/2850/17 скасувати.

37. Справу №826/2850/17 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

38. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: Н.В. Шевцова

С.А. Уханенко