Справа № 638/1531/20
Суддя: Цвірюк Д. В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/1531/20
Провадження № 2-а/638/165/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Куценко К.Д.,

представника позивача Новакова А.А.,

представників відповідача Латрової Н.В., Горобинської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого адвокатом Новаковим А.А., до головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи №3 Департаменту територіального контролю виконавчого комітету Харківської міської ради Литвиненка Віталія Олеговича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Адвокат Новаков Антон Іванович звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Департаменту територіального контролю виконавчого комітету Харківської міської ради Литвиненка Віталія Олеговича, в якому просить скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Департаменту територіального контролю виконавчого комітету Харківської міської ради Литвиненка Віталія Олеговича серії АА № 001104 від 23.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а справу про адміністративне правопорушення у відношенні нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 23.04.2019 року головним спеціалістом-інспектором з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Департаменту територіального контролю виконавчого комітету Харківської міської ради Литвиненком Віталієм Олеговичем відносно нього було винесено постанову серії АА № 001104 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, відповідно до якої позивача було притягнуто до відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КпАП за порушення п. 8.4 «В» розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, а саме: провул. «Університетський біля будинку 11 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що не здійснював зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР, отже відсутні належні та достатні правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Винесення постанови відбувалось за його відсутності. Постанова про накладення адміністративного стягнення не містить додатків. Будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП відсутні. Вважає, що постанова була складена при неповному та необ`єктивному з`ясуванні усіх обставин справи. Розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови нібито на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав позивача, закріплених у ст.ст. 268, 276 КУпАП зокрема на розгляд справи за місцем вчинення правопорушення та право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо. Оскаржувана постанова не містить відомостей про належне роз`яснення позивачу прав за ст. 268 КУпАП а також строк її оскарження за ст. 289 КУпАП. Зазначає, що недотримання відповідачем визначеної КУпАП системи правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав позивача свідчить про протиправність оскаржуваної постанови. Позивач також вважає, що обставини, на які посилається відповідача в постанові про накладення адміністративного стягнення, не підтверджені належними та допустимими доказами, сама постанова не є доказом, а на докази, які можливо наявні у відповідача, останній не може посилатись в силу ч.2 ст. 77 КАС України, а також порушення порядку розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення відносно нього виключає законність дій відповідача, а відтак і законність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом учасників.

07.04.2020 року до суду надійшов відзив, згідно якого представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що позивача притягнуто як особу, за якою зареєстровано транспортний засіб JAGUAR X-TYPE, д.н.з. НОМЕР_1 , який було зафіксовано в момент вчинення правопорушення у м.Харкові по вул. Університетському, 11, 22.04.2019 року о 13.46 год., який здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР. Відповідальна особа - ОСОБА_1 - була встановлена за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 т. 122 КУпАП доведеним, а тому постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АА № 001104 від 23.04.2019 року у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. винесена правомірно.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив скасувати постанову серії АА № 001104 від 23.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом JAGUAR X-TYPE, д.н.з. НОМЕР_1 . З кінця березня 2019 року автомобілем користувався ОСОБА_2 .

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що з кінця березня 2019 року він постійно користується автомобілем JAGUAR X-TYPE державний номерний знак НОМЕР_1 , керування вказаним транспортним засобом нікому не передавав ані в той день, ані будь-коли. 22.04.2019 року за вказаною в постанові про накладення адміністративного стягнення адресою він не знаходився та не передавав нікому право керування транспортним засобом. Згодом ОСОБА_1 повідомив йому про накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, допитавши свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Встановлено, що постановою серії АА № 001104 від 23.04.2019 року, складеного інспектором з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Литвиненком В.О. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів серії АА № 001104 від 23.04.2019 року ОСОБА_1 22 квітня 2019 року о 13 год. 46 хв. у м. Харкові по вул. Університетській, біля будинку 11 водій транспортного засобу марки JAGUAR X-TYPE, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4. «В» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом ч.1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішеннях від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, виходячи з положень ст.14-2, 122 КУпАП, до предмету доказування в даній справі відноситься в тому числі доведення того, що саме транспортний засіб JAGUAR X-TYPE, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» по вул. Університетській біля будинку 11 в м. Харкові.

Виходячи з положень ч. 2 ст77, ч. 1 ст.9, ст.73-76 КАС України, доведення вказаної вище обставини, а саме надання суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б своїй сукупності дозволили суду встановити факт зупинки вказаного автомобіля, та, як наслідок - складання відповідного протоколу про накладення адміністративного стягнення на відповідальну особу, покладається на відповідача як на суб`єкта владних повноважень, який на засадах змагальності, диспозитивності та рівності учасників зобов`язаний довести правомірність оскаржуваної постанови.

Із аналізу наданих відповідачем доказів неможливо встановити наступні фактичні обставини, а саме марку та модель транспортного засобу, державний номерний знак автомобіля, місце здійснення фото (вулиця, номер будинку); факт здійснення зупинки, стоянки в зоні дії забороняючого дорожнього знаку, які мають значення для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведені обставини зупинки 22.04.2019 року о 01:46 год. в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР у м. Харкові по вул. Університетській, біля будинку 11 саме автомобіля JAGUAR X-TYPE, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Крім того, особливістю даної категорії справ є специфіка доказування вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з примітки до ст. 122КУпАП , суб`єктом вказаного правопорушення, яке зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною першою ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

З матеріалів справи, а також пояснень представника відповідача вбачається, що вказане вище правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки. На момент фіксації правопорушення особа, яка керувала транспортним засобом, була відсутня. Враховуючи наведене, відповідач після фіксації правопорушення здійснив дії, спрямовані на встановлення власника вказаного вище автомобілю за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Згідно даних вказаного реєстру, власником автомобіля є позивач, в зв`язку з чим відносно нього в подальшому складено оскаржувану постанову.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що відповідальна особа, ОСОБА_1 , встановлена за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів як власник транспортного засобу JAGUAR X-TYPE державний номерний знак НОМЕР_1 , що також підтверджується довідкою згідно даних Єдиного державного реєстру МВС щодо реєстрації автомобіля номерний знак НОМЕР_1 від 10.06.2020 № 31/20/1743.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведений обов`язок позивача нести адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень КУпАП, сама по собі не є доказом у справі про адміністративне правопорушення та не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка надана позивачем, суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року по справі № 712/12830/16-а.

Позивач в позовній заяві та заявах по суті справи в якості обґрунтування позовних вимог зазначав, що не порушував п. 8.4. «В» розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 130, не здійснював зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР. Також в своїх поясненнях свідок зазначив, що не здійснював 22.04.2019 року зупинку транспортного засобу JAGUAR X-TYPE державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він користується з кінця березня 2019 року, по вул. Університетськиій біля буд. 11 в м. Харкові.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем всупереч вимог ст. 77 КАС України не доведено правомірність оскаржуваної постанови в частині наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята суб`єктом владних повноважень з порушенням вимог п.п 1,3,8 зазначеної статті, а тому вона підлягає скасуванню.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з пунктом третім частини третьої вищенаведеної статті Кодексу, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та закриття провадження у справі, оскільки суд прийшов до висновку про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 20, 241-246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи №3 Департаменту територіального контролю виконавчого комітету Харківської міської ради Литвиненка Віталія Олеговича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову головного спеціаліста - інспектора з паркування сектору інспекційної роботи №3 Департаменту територіального контролю виконавчого комітету Харківської міської ради Литвиненка Віталія Олеговича серії АА №001104 від 23.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17.08.2020 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: головний спеціаліст - інспектор з паркування сектору інспекційної роботи №3 Департаменту територіального контролю виконавчого комітету Харківської міської ради Литвиненко Віталій Олегович, м.Харків, м-н Конституції буд.7.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк