Справа № 712/5063/20
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/5063/20
Провадження № 2а/712/112/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Ліпатовій Н.Г.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до Відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі, інспектора відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції Федька Олега Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції Федька Олега Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.05.2020 відповідачем винесено відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2544858 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у відповідності до якої на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначив, що працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», а саме: у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю. При цьому ані Закон України «Про Національну поліцію», ані вказаний Порядок не передбачають повноваження працівника поліції проводити габаритно-ваговий контроль транспортних засобів. Тому у відповідача були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, а також відсутні повноваження для проведення вимірів ваги транспортного засобу. Відмітив, що підпункт 4 п. 4 вказаного Порядку передбачає видачу довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Зазначена довідка йому не видавалась, посилання на складення такої довідки відсутні у п. 7 «До постанови додаються». Крім того, проведення вимірювання здійснюється відповідною службовою особою - «оператором вагового комплексу». Оскаржувана постанова не містить відомостей про спосіб проведення габаритно-вагового контролю, про інструмент проведення габаритно-вагового контролю, про належне проходження повірки інструменту проведення габаритно-вагового контролю, що ставить під сумнів об`єктивність вихідних даних, які покладено в обґрунтування наявності складу адміністративного правопорушення, та свідчить про те, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях відповідача, що є неприпустимим. Просить суд визнати дії поліцейського щодо винесення постанови серії ЕАМ № 2544858 протиправними; скасувати постанову серії ЕАМ № 2544858 від 17.05.2020 за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 255,00 грн. та закрити провадження про адміністративній справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та залучено в якості другого відповідача Відділ патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

13.07.2020 представником відповідача скерований відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 17.05.2020 близько 12 год. 49 хв. під час несення служби на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, район 206 км, відповідачем було виявлено автомобіль під керуванням позивача, який перевозив вантаж, маса якого перевищує величину вказану технічною характеристикою даного транспортного засобу, чим порушив п. 22 Правил дорожнього руху України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАМ № 2544858 від 17.05.2020, із застосуванням адміністративного стягнення - штраф у розмірі 255,00 грн. та надано позивачеві для ознайомлення, при цьому роз`яснивши його права та зміст відповідних статей, де він засвідчив надані йому роз`яснення своїм підписом. Зазначив, що дана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Встановлено, що Постановою інспектора відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції Федька Олега Олеговича від 17 травня 2020 року серії ЕАМ № 2544858 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 255,00 грн.

У постанові серії ЕАМ № 2544858 зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом Mercedes-benz 614 D реєстраційний номер НОМЕР_1 , 17.05.2020 о 12 год. 49 хв. перевозив вантаж, маса якого перевищує величину, визначену технічною характеристикою авто, чим порушив п.22.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, тощо.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів (зокрема, за ч.1 ст.122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.22.1 Правил дорожнього руху маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Відповідно до п. 22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Так, у п. 22.5 ПДР закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

У п.п. 6, 18 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, встановлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Визначальним доказом щодо підтвердження чи спростування вчинення позивачем порушення п.22.1 ПДР України є саме встановлення ваги вантажу, який перевозив позивач, шляхом зважування транспортного засобу у спеціальному пункті вагово-габаритного контролю.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів вбачається, що 17.05.2020, посадовими особами УПП проведено вагово-габаритний контроль транспортного засобу, яким керував позивач.

Так, згідно наданого відповідачем диску відео фіксації правопорушення вбачається, що після зважування транспортного засобу Mercedes-benz 614 D реєстраційний номер НОМЕР_1 маса автомобіля з вантажем становила 7900 кг.

Відповідно до технічних характеристик транспортного засобу Mercedes-benz 614 D, повна маса автомобіля становить 5990 кг.

При цьому, Позивачем не надано доказів наявності у водія спеціального дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових нормативів.

За таких обставин доводи позивача є безпідставними та такими, що спрямовані виключно на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак, суд вважає, що позивача було обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а тому постанова Інспектора відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі ДПП лейтенанта поліції Федька О.О. в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2544858 винесеної 1705.2020 про накладення адміністративного стягнення є правомірною та не підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, слід зазначити, що Великою Палатою Верховного Суду 18.03.2020 винесено постанову з новим правовим висновком щодо необхідності сплати судового збору при поданні позовної заяви про скасування постанови поліцейського у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільги за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. (Постанова Великої Палати Верховного Суду України у справі № 543/775/17 від 18.04.2020 року.).

Оскільки позивачем при подачі позову судовий збір не сплачений, тому у відповідності до ст. 132 КАС України, Закону № 3674-VI, до стягнення з позивача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420, 40 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 7, 126, 245, 251, 252, 254, 256, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 4, 5, 6, 7, 72, 211, 217, 241, 245, 246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі, інспектора відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі лейтенанта поліції Федька Олега Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Є. Троян