Справа № 140/3485/19
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3485/19 пров. № А/857/6135/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Шинкар Т.І., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі за позовом Приватного підприємства «Ковелькомунпроект» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанови і припису,

суддя у І інстанції Каленюк Ж.В.,

час ухвалення рішення 12 год 41 хв,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту судового рішення 06 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2019 року Приватне підприємство «Ковелькомунпроект» (далі ПП) звернулося до адміністративного суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати припис від 06 листопада 2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанову від 18 листопада 2019 року №10 про накладення штрафу в сумі 180630,00 грн за правопорушення у сфері містобудівної діяльності головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (далі УДАБІ) Возного І.П. (далі Головний інспектор).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року у справі № 140/3485/19 позов було задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав суду достатніх та безумовних доказів на підтвердження правомірності своїх дій та рішень. Формальне посилання на нормативні акти без їх зв`язку із обставинами справи не дає можливості вважати спірні постанову та припис такими, що відповідають критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії. Відповідач не спростував доводів позивача щодо допустимості класифікування запроектованих на об`єкті будівництва робіт, як капітального ремонту, та про незмінність техніко-економічних показників цього об`єкта при якісній зміні покриття із влаштуванням нової конструкції даху (кроквяного каркасу).

У апеляційній скарзі Державно архітектурно-будівельна інспекція України (далі ДАБІ) просила скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ПП відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з 28 жовтня по 06 листопада 2019 року було проведено позапланову перевірку об`єкта будівництва «Капітальний ремонт частини покрівлі адміністративного приміщення по вулиці Незалежній, 73 в місті Ковелі Волинської області» на предмет дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. За результатами перевірки складено акт від 06.11.2019 року № 225А.

Під час перевірки встановлено, що завдання на проектування складено з порушенням вимог державних будівельних норм ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво». Замовником будівництва включено до завдання на проектування вимоги, які суперечать вимогам державних будівельних норм України (далі ДБН). Проект розроблений та затверджений без необхідних вихідних даних та без дотримання вимог будівельних норм, стандартів і правил, необхідних при розробленні проектної документації на реконструкцію об`єкта. Фактично проектною документацією передбачено влаштування нової конструкції даху із зміною геометричних розмірів будівлі, що не підпадає під визначення «капітальний ремонт», а фактично є «реконструкцією».

ПП у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому звертає увагу апеляційного суду на те, що апелянт жодним чином не спростовує висновки суду першої інстанції. Скарга не містить аргументів по суті справи. Вважає безпідставним посилання на правову позицію Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 грудня 2019 року по справі № 712/1 1825/17, оскільки вона викладена у справі з відмінним предметом спору і судовий прецедент не є джерелом права в Україні.

Представники ПП у ході апеляційного розгляду заперечили обґрунтованість вимог апелянта доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу. Просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, між ПП (Виконавець) та Управлінням капітального будівництва та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Ковельської міської ради (Замовник) 16 травня 2019 року було укладено договір №104/54, за яким позивач взяв зобов`язання на коригування проектно-кошторисної документації «Капітальний ремонт частини покрівлі адміністративного приміщення по вулиці Незалежності, 73 в місті Ковелі».

У відповідності до акта виконаних робіт від 12 липня 2019 року № 215, накладної від 12 липня 2019 року №21 Замовнику була передана проектна документація (робочий проект) на капітальний ремонт вказаного об`єкта будівництва.

У період з 28 жовтня по 06 листопада 2019 року працівниками УДАБІ проведена позапланова перевірка об`єкта будівництва «Капітальний ремонт частини покрівлі адміністративного приміщення по вулиці Незалежній, 73 в місті Ковелі Волинської області» на предмет дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Результати перевірки оформлено актом від 06 листопада 2019 року №225А, у якому зазначено, що передана Замовнику проектна документація розроблена із порушенням державних будівельних норм, стандартів і правил, а саме ДБН В.2.2-9:2018 «Будинки і споруди громадські будинки та споруди. Основні положення», сфера застосування яких поширюється на проектування нових і реконструкції існуючих будинків, споруд та комплексів громадського призначення.

06 листопада 2019 року за результатами перевірки Головним інспектором Возним І.П. складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ПП та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано позивача привести проектну документацію у відповідність до вимог містобудівного законодавства у термін до 06 грудня 2019 року.

18 листопада 2019 року Головним інспектором Возним І.П. за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності прийнято постанову про накладення на ПП штрафу відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у сумі 180630,00 грн, яка була отримана позивачем 22 листопада 2019 року.

Із зазначеними приписом від 06 листопада 2019 року та постановою від 18 листопада 2019 року № 10 ПП не погодилося і оскаржило їх у судовому порядку до адміністративного суду.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Правова оцінка правомірності призначення, проведення та оформлення УДАБІ позапланової перевірки об`єкта будівництва «Капітальний ремонт частини покрівлі адміністративного приміщення по вулиці Незалежній, 73 в місті Ковелі Волинської області», а також дотримання порядку накладення на ПП штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності була надана судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні, з якою учасники справи погодилися, оскільки у цій частині його не оскаржували.

На переконання апеляційного суду, суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки обґрунтованості висновків працівників УДАБІ, зроблених у ході зазначеної перевірки, щодо помилковості класифікації позивачем запроектованих робіт, як «реконструкції», а не «капітального ремонту» будівлі.

Відповідно до преамбули Закону України «Про будівельні норми» (далі Закон № 1704-VI) цей Закон регулює відносини у сфері нормування у будівництві та визначає правові та організаційні засади розроблення, погодження, затвердження, реєстрації і застосування будівельних норм

Частиною 1 статті 1 Закону 1704-VI встановлено, що будівельні норми нормативний акт технічного характеру, що встановлює обов`язкові вимоги до об`єкта нормування у будівництві; державні будівельні норми нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері будівництва.

Згідно із частиною 1 статті 11 Закону 1704-VI застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудування.

Частиною 4 статті 11 вказаного Закону передбачено, що у разі якщо у будівельних нормах є посилання на стандарти, то ці стандарти є обов`язковими до застосування.

Відповідно до частини 2 статті 26 закону України «Про архітектурну діяльність» проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

Державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання державних будівельних норм здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (частина 5 статті 11 Закону 1704-VI).

Порядок розроблення проектної документації на будівництво об`єктів затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року № 45 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23 березня 2012 року № 122), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 червня 2011 року за № 651/19389 (далі Порядок № 45).

Відповідно до абзацу 1 підпункту 4.1 пункту 4 Порядку № 45 завдання на проектування об`єктів будівництва складається з урахуванням вимог державних будівельних норм ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» і затверджується замовником за погодженням із генпроектувальником (проектувальником).

Згідно із пунктом 3.7 ДБН А.2.2-312014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» капітальний ремонт це сукупність робіт на об`єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів.

За визначенням пункту 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Разом із тим, відповідно до пункту 2 пояснювальної записки робочого проекту «Основні рішення конструктивної схеми» передбачається шатрова покрівля по дерев`яних елементах кроквяної системи на заміну плоскій покрівлі з покриттям з руберойду.

У доданому до позовної заяви експертному звіті Філії ДП «Укрдержекспертиза» у Волинській області від 27 червня 2019 року №710/03-0259-19 передбачено, що будівельний об`єм покрівлі становить 773,2 м3, якого не було до її реконструкції.

У позовній заяві ПП сам зазначає про те, що висота запроектораного шатрового даху становить 1,34 м.

У доданому до позовної заяви робочому проекті на капітальний ремонт (розріз 1-1, РП, аркуш 6) передбачено добудову парапету (зовнішніх стін) висотою 2,38 м із влаштуванням у ньому дверей висотою 1,6 м. для входу на горище (а.с. 82 т.1).

З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, цілком очевидним є зміна під час запроектованих робіт геометричних розмірів будівлі, що безумовно свідчить про те, що такі будівельні роботи є не капітальним ремонтом, а саме реконструкцією.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про те, що включення чи невключення площі горища до загальної, корисної та розрахункової площі будівлі жодним чином не впливає на саму наявність зміни її геометричних розмірів, а отже про безпідставність відповідних тверджень, викладених у висновку експерта Петрова М.С. № 01/20 від 28 січня 2020 року за результатами проведення будівельно-технічного дослідження.

При цьому скаржником доречно акцентовано увагу на тому, що у пункті 3 розділу III висновку № 01/20 експерт сам зазначає, що відбулась незначна зміна габаритних розмірів будівлі.

Водночас апеляційним судом в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються висновок Верховного Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові 19 грудня 2019 року №712/11825/17, відповідно до якого проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, незважаючи на завдання замовника.

Відтак, слід погодитися із апелянтом у тому, що оскаржувані ПП припис від 06 листопада 2019 року та постанова від 18 листопада 2019 року №10 про накладення штрафу Головного інспектора ОСОБА_1 були прийняті правомірно та помилково визнані протиправними і скасовані судом першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності викладених у його рішенні висновків таким обставинам та помилкового задоволення позову ПП. Тому оскаржуване судове рішення слід скасувати та у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.

Скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2019 року у справі № 140/3485/19 та у задоволенні позову Приватного підприємства «Ковелькомунпроект» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з урахуванням приписів пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Т. І. Шинкар
Л. П. Іщук
Постанова у повному обсязі складена 14 серпня 2020 року.