Справа № 240/8151/19
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/8151/19
категорія 111060000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якій, з підстав невідповідності висновків акту перевірки Головного управління ДФС у Житомирській області Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЖИ84/180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 /ДФС-ФС від 05.04.2019.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням Державної фіскальної служби України, було проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ), з питань дотримання податкового, валютного, іншого законодавства за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2018 р. та повноти нарахування і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2018 р., та складено Акт перевірки від 12.03.2019 року № 180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 , у якому встановлено ряд порушень законодавства України.
Позивач отримав Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області № ЖИ84/180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 /ДФС-ФС від 05.04.2019 року, яка була складена на підставі того ж таки Акта документальної виїзної перевірки ГУ ДФС у Житомирській області, в якому було зафіксовано порушення законодавства про працю, від 12 березня 2019 року № 180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 . Позивач вважає Постанову необґрунтованою, упередженою та такою, яка не відповідає реальним обставинам справи.
Відповідно до ухвали суду від 03 червня 2019 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , залишено без руху. Позивачу було надано десять днів для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
13.06.2019 року Позивачем було подано до суду заяву, про усунення недоліків позовної заяви.
Відповідно до ухвали суду від 19.06.2019 року задоволено заяву ФОП ОСОБА_1 , про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Житомирській області №ЖИ84/180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 /ДФС-ФС від 05.04.2019, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 240/8151/19.
04.07.2019 року ГУ ДФС у Житомирській області подано до суду пояснення, у якому не погоджується з вимогами та доводами позовної заяви, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.
19.09.2019 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про зупинення провадження у справі. В обґрунтування клопотання вказав, що на розгляді Житомирського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 240/9663/19, за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, прийнятих на основі висновків, зазначених у акті від 12.03.2019 року № 180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 .
25 червня 2020 року ухвалою суду, було поновлено провадження в адміністративній справі № 240/8151/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області, про визнання протиправною та скасування постанови.
02.07.2020 року Управлінням Держпраці у Житомирській області подано до суду відзив на позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними, обґрунтованими неналежними нормами матеріального та процесуального права, а також такими, що підтверджуються недопустимими доказами.
Представник позивача у судовому засіданні під час підготовчого провадження, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби України, було проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ), з питань дотримання податкового, валютного, іншого законодавства за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2018 р. та повноти нарахування і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2018 р., за результатами якої було складено Акт від 12.03.2019 року № 180/06-30-13-05/ НОМЕР_1
Висновками Акту перевірки зафіксовано порушення, зокрема:
- п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненнями встановлено заниження за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 22,00% в з урахуванням максимальної величини, на загальну суму на загальну суму 135 045,64 грн., в тому числі: за 2017 рік - 10 237,44 грн., за 2018 рік - 124 808,20 грн.
На підставі встановлених в Акті перевірки порушень, податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення, на які 19.04.2019 року ФОП ОСОБА_1 було подано скаргу до Державної фіскальної служби України, з вимогою їх скасування.
Відтак, у справі № 240/9663/19 предметом доказування є висновки Акту перевірки від 12.03.2019 р. № 180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, які також слугували підставою для прийняття постанови № ЖИ84/180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 /ДФС-ФС від 05.04.2019 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних мотивів.
Згідно Акту перевірки, перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та відображених у колонках 5, 6, 7, 8 рядка 1 розділу І додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік «Вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю» у колонках 5, 6, 7, 8 рядка 1 розділу І додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік «Вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю» встановлено їх завищення в період 01.01.2017 р. по 31.12.2018 р. на загальну суму 26 351 533,82 гри., в тому числі: за 2017 рік - 46 533,82 грн., 2018 рік - 26 305 000 гри. (ст. 13 Акту).
В порушення вимог пп. 16.1.2., п. 16.1 ст. 16, п. 44.1, ст. 44, п.177.2, пп. 177.4.1 п. 177.4, п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 завищено витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей в 2018 році на загальну суму 26 305 000 грн., в зв`язку з включенням до їх складу вартості придбаної великої рогатої худоби (ВРХ) далі від ПП «Генезіс XXI», яке має характерні ознаки фіктивності та за вказаною адресою у документах не знаходиться.
Згідно умов договору поставки № 23 від 02.10.2017 р. між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Генезіс XXI», постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця велику рогату худобу у живій вазі (далі ВРХ) за цінами визначеними прайс-листом Постачальника і зазначеними у видаткових накладних, а покупець зобов`язується приймати продукцію та оплачувати її вартість. Відповідно до розділу 6 «Права та обов`язки сторін» п.6.1.4 передбачено «Одночасно з кожною партією Товару Постачальник зобов`язаний передати Покупцю: видаткову накладну на товар; товарно-транспортну накладну; якісне посвідчення/ декларацію виробника; експертний висновок (із протоколом лабораторних досліджень) копія, завірена підписом відповідальної особи та печаткою Постачальника; протокол дослідження на ГМО (періодичність досліджень - 1 раз на рік) копія, завірена підписом відповідальної особи та печаткою Постачальника; висновок державної санітарно епідеміологічної експертизи (за наявності) копія, завірена підписом відповідальної особи та печаткою Постачальника.
Як було зазначено у пояснені ГУ ДФС у Житомирській області, що ФОП ОСОБА_1 не надавались пояснення стосовно ветеринарних документів на придбання великої рогатої худоби, про що свідчать пояснення надані позивачем на адресу ГУ ДФС у Житомирській області від 19.02.2019 року № 1 та від 19.02.2019 року № 2. Також, ГУ ДФС у Житомирській області зазначило, що додані до заперечення ФОП ОСОБА_1 копії «Актів передачі паспортів ВРХ та ветеринарних карток і знятих з тварин бирок по ФОП ОСОБА_1 » не засвідчені печаткою офіційного лікаря ветеринарної медицини ОСОБА_2 , відсутня дата складання даного акта, у зв`язку із вищевказаними недоліками, не можливо було врахувати їх при проведенні перевірки.
Згідно із підпунктами 2.3 пункту 2 ст. 31 Закону України «Про ветеринарну медицину»; № 2498-ХІІ від 25.06.1992 р. об`єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, крім випадків, встановлених цим Законом, супроводжуються такими ветеринарними документами:
2) ветеринарні документи: ветеринарні свідоцтва (для України - форми № 1, № 2) при переміщенні за межі території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, міст (крім харчових продуктів тваринного та рослинного походження для споживання людиною);
3) ветеринарні довідки - при переміщенні в межах району.
Ветеринарні документи включають також ветеринарні картки та/або ветеринарно-санітарні паспорти на тварин. (ст. 14, 15 Акту).
Як було встановлено Житомирським окружним адміністративним судом по справі № 240/9663/19, вищевказані первинні документи були передані до Державного підприємства «Агентство з ідентифікації та реєстрації тварин», після забою великої рогатої худоби, як того вимагає Закон. Оригінали Актів передачі паспортів ВРХ, ветеринарних карток і знятих з тварин бирок по ФОП ОСОБА_1 за період 2017-2018рр., також було передано до Державного підприємства «Агентство з ідентифікації та реєстрації тварин», а тому під час надання заперечень на акт перевірки були надані ГУ ДФС у Житомирській області копії, які були в наявності у ФОП ОСОБА_1 .
Також, як вбачається із досліджених судом першої інстанції по справі № 240/9663/19, копій ветеринарних свідоцтв за 2018 рік, всі вони видані Житомирською районною державною лікарнею ветеринарної медицини ГУ Держпродспоживслужби у Житомирській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ПП «Генезіс XXI», містять печатку цього органу та підпис особи, що склала свідоцтво завідуючого відділенням Антоненко М.В. У свідоцтвах вказано, що тварини (ВРХ) здорові, щеплені та направляються в с. Юріївка, Любарського району для забою. Згідно доданих до ветеринарних свідоцтв за 2018 рік списків, всі тварини в кількості 2545 шт. згідно наданих свідоцтв ідентифіковані.
Щодо відсутності на Актах печатки офіційного лікаря ветеринарної медицини ОСОБА_2 , то з цього приводу позивач повідомив, що у ОСОБА_2 відсутня печатка, що не є порушенням законодавства України.
Таким чином, ПП «Генезіс XXI», не має трудових ресурсів, основних фондів, виробничих, складських потужностей, об`єктивно необхідних для вчинення господарської діяльності, що свідчить про неможливість провадження фінансово-господарської діяльності.
В свою чергу, Позивач наводячи аргументи на спростування наведеного порушення, зазначає наступне.
Перелічені недоліки в оформленні первинних документів, не свідчать про нереальність проведених господарських операцій між ПП «Генезіс XXI» та ФОП ОСОБА_1 . Всі поставки ВРХ від вищевказаного контрагента були оплачені Позивачем та доставлені до його складів, в т.ч. за допомогою власного автотранспорту (автомобіль ДАФ АМ 00-70 СФ), що не є порушенням. А найголовнішим є те, що ревізори ГУ ДФС у Житомирській області, які проводили перевірку порахували, що ОСОБА_1 було завищено витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей в 2018 році на загальну суму 26 305 000 грн., і нарахували відповідно податок на доходу фізичних осіб, ЄСВ та військовий збір виходячи з цієї суми, хоча ФОП ОСОБА_1 було включено до витрат у податковій звітності за 2018 рік, по операціям із контрагентом ПП «Генезіс XXI», лише частина вище вказаної суми.
Отже, висновки контролюючого органу про заниження чистого оподатковуваного доходу в 2018 році на суму 26 305 000 грн. є передчасними та такими, що прийняті без врахування всіх обставин, які підлягали встановленню актом перевірки № 180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 від 12.03.2019 року.
З приводу зазначеного слід вказати наступне.
У 2017 році позивачу надані транспортні послуги на підставі укладених договорів: від 01.12.2017 року з ФОП ОСОБА_4 , від 01.10.2017 року з ФОП ОСОБА_5 , № 8 від 01.11.2017 року з ФОП ОСОБА_6 , від 01.11.2017 року з ФОП ОСОБА_7 , від 10.10.2017 року з ФОП ОСОБА_8 ,
Водночас, послуги з транспортного перевезення наведеними контрагентами підтверджено: платіжне доручення № 543 від 13.12.2017 року; акт надання транспортних послуг № 11 від 12.12.2017 року; акт виконання транспортних послуг № 117 від 10.10.2017 року; платіжне доручення № 502 від 30.10.2017 року; платіжне доручення № 523 від 30.11.2017 року; платіжне доручення № 496 від 25.10.2017 року; платіжне доручення № 558 від 18.12.2017 року; платіжне доручення № 517 від 09.11.2017 року; акт надання транспортних послуг № 9 від 12.12.2017 року; платіжне доручення № 527 від 16.11.2017 року; платіжне доручення № 529 від 01.12.2017 року; акт надання транспортних послуг № 9 від 14.11.2017 року; договір на транспортні послуги від 10.10.2017 року; платіжне доручення № 517 від 28.11.2017 року; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000104 від 22.11.2017 року; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000021; платіжне доручення № 506 від 02.11.2017 року; платіжне доручення № 521 від 10.11.2017 року; акт надання транспортних послуг № 73 від 10.11.2017 р.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
У відповідності до ч. 2 ст. 9 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Необхідно відзначити, що певні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Наведені документи відповідають ознакам первинних у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять інформацію, яка дозволяє ідентифікувати надання послуг із перевезення ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 на користь позивача.
В ході перевірки було зафіксовано, що перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб встановлено завищення валових витрат на загальну суму 26 351 533,82 грн., в т.ч. 2017 рік - 46 533,82 грн., 2018 рік - 26 305 000 грн., що призвело до заниження чистого доходу в колонці 9 рядка 1 розділу І додатку Ф2 до річної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік «Сума чистого оподатковуваного доходу» на загальну суму та в колонці 9 рядка 1 розділу І додатку Ф2 до річної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік «Сума чистого оподатковуваного доходу» на загальну суму 26 351 533,82 грн., в т.ч 2017 рік - 46 533,82 грн., 2018 рік - 26 305 000 грн. (п. 2.1.2 перевірки акту).
Враховуючи наведене у сукупності, порушення в частині завищення суми документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності на загальну суму 26 351 533,82 грн., в тому числі: за 2017 рік - 46 533,82 грн., 2018 рік - 26 305 000 грн., в результаті чого позивачем занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 26 351 533,82 грн., в т.ч 2017 рік - 46 533,82 грн., 2018 рік - 26 305 000 грн. було спростовано дослідженими матеріалами справи в рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 р. по справі № 240/9663/19.
Крім того, в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі № 240/9663/19, якою залишено в силі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року по справі № 240/9663/19, було зафіксовано, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області, не підтверджено допущені позивачем порушення, щодо заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 26 351 533 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску та військового збору.
Окрім того, Управління Держпраці у Житомирській області зазначає, що абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (яка діяла на момент винесення постанови) визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Пунктом 2 Порядку накладення штрафі за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509 (яка діяла на момент винесення постанови), передбачено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Отже, підстави для нарахування штрафу у розмірі 125 190,00 грн. відсутні, в зв`язку із не доведенням порушень вимог законодавства про працю фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .
Аналіз абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України надає змогу дійти до висновку, що відповідальність у вигляді штрафу до фізичних осіб-підприємців застосовується в разі несплати єдиного соціального внеску саме за найманих працівників. В даному конкретному випадку, відповідач безпідставно застосував штраф до ФОП ОСОБА_1 , керуючись абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, так як відповідно до висновків Акту перевірки єдиний внесок у розмірі 135 045,64 грн. був нарахований на доходи позивача, а не його найманих працівників.
З урахуванням вказаного, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ст. 139 КАС України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області сплачений судовий збір в сумі 1 251,91 грн.
Керуючись ст. ст. 6-9, 32, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області, про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЖИ84/180/06-30-13-05/ НОМЕР_1 /ДФС-ФС від 05.04.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова