Справа № 520/3793/2020
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 р. № 520/3793/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рубіної Я.О.,

представника позивача - Пушкарьова І.О.,

представника відповідача - Шапошника С.С.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/3793/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішень про застосування штрафних санкцій, податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 14.11.2019; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 6 від 14.11.2019; рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання , подання за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 6 від 14.11.2019; рішення про застосування штрафних санкцій за неподання , несвоєчасне подання , подання за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 6 від 14.11.2019; податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: від 02.12.2019 № 6; 02.12.2019 № 6; від 02.12.2019 № 6; від 02.12.2019 № 6; від 02.12.2019 № 6; від 02.12.2019 № 6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, є протиправними, а отже, підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання прибув, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував, надавши відзив на адміністративний позов, та зазначив, що при винесенні оскаржуваних рішень податковий орган діяв у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством України, а отже вказані рішення є законним. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

31.10.2019 Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено документальну позапланову перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 з метою контролю за дотриманням достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2016 по 16.01.2019 з метою контролю за своєчасністю та повнотою нарахування та сплати єдиного соціального внеску за період з 12.02.2013 по 16.01.2019, за результатами якої складено акт № 596/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 31.10.2019.

Висновками вказаного акту встановлено наступні порушення:

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України - неподання у строки та у випадках, передбачених Податковим кодексом України заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку);

- пп. 3 п. 293.8 статті 293 Податкового кодексу України - заниження податкових зобов`язань по єдиному податку за 2016 рік на 76551,61 грн;

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст. 44, пп. 296.1.1 п. 296.1 статті 296 Податкового кодексу України, в частині відсутності обліку доходів за встановленою формою за період з 01.01.2016 по 30.09.2016 та з 01.01.2018 по 16.01.2019;

- пп. 16.1.2 п. 16.1. п. 44.1 ст. 44. п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, в частині відсутності обліку доходів за встановленою формою з 01.10.2016 по 31.12.2017;

- пп. 49.18.2. пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, пп.177.5.2 п.177.5, п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України - не надання декларації про майновий стан та доходи за IV квартал 2016 року та 2017 рік;

- п. 177.1, 177.2 ст.177 Податкового кодексу України - заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 276 606.40 грн.. а саме, заниження за IV квартал 2016 року на 174323,38 грн, за 2017 рік на 102 283,02 грн;

- п.176.2 "б" ст. 176 Податкового кодексу України - не подання звіту "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" (Форма № 1 ДФ) за 111 квартал 2016 року (строк надання до 09.11.2016) та IV квартал 2016 року (строк надання до 09.02.2017);

- ст. 168, 176 підпунктів 1.2, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а саме, заниження податкових зобов`язань по військовому збору в сумі 23050,54 грн, в тому числі за IV квартал 2016 року на 14 526,95 грн за 2017 рік на 8523,59 грн;

- п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме, надання звіту про суми нарахованого доходу застрахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 та 2017 роки не за встановленою формою;

- п. 1 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - заниження єдиного внеску за 2016-2017 роки на загальну суму 134475,00 грн, а саме, за 2016 рік на 24750,00 грн за 2017 рік на 109 725,00 грн;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.4 ст. 183, п. 185.1 ст. 185. п. 187.1 ст.187. п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України - заниження податкового зобов`язання з ПДВ з 11.10.2016 по 31.12.2017 у сумі 341754,44 грн у 2016 році (з 11.10.2016) на суму 194170,49 грн, у 2017 році 147583,95 грн;

- п. 44.1. п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями (відповідно до акту перевірки).

На підставі висновків акту перевірки № 596/20-40-33-06-07/ від 31.10.2019 податковим органом винесено наступні рішення: вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 14.11.2019 в загальному розмірі 134475,00 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 6 від 14.11.2019 в загальному розмірі 29370,00 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 14.11.2019 в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 6 від 14.11.2019 в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; податкове повідомлення-рішення № 6 від 02.12.2019 з єдиного податку з фізичних осіб в загальному розмірі 95689,51 грн; податкове повідомлення-рішення № 6 від 02.12.2019 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 345758,00 грн; податкове повідомлення-рішення № 6 від 02.12.2019 з військового збору в загальному розмірі 28813,18 грн; податкове повідомлення-рішення № 6 від 02.12.2019 з податку на додану вартість в загальному розмірі 427193,05 грн; податкове повідомлення-рішення № 6 від 02.12.2019 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п в загальному розмірі 510,00 грн; податкове повідомлення-рішення № 6 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 340,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Положеннями п.180.1 ст.180 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платником податку в т.ч. є будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

За правилами п. 181.1. ст. 181 ПК України, у разі, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, то підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 Податкового кодексу України, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Положеннями п.183.4 ст.183 ПК України передбачено, що у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений пунктом 183.3 цієї статті.

Пунктами 183.9-183.10 ст.183 ПК України визначено, що у разі відсутності підстав для відмови у реєстрації особи як платника податку контролюючий орган зобов`язаний протягом трьох робочих днів після надходження реєстраційної заяви до контролюючого органу внести до реєстру платників податку запис про реєстрацію такої особи як платника податку: з бажаного (запланованого) дня реєстрації, зазначеного у реєстраційній заяві, що відповідає даті початку податкового періоду (календарного місяця), з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на складання податкових накладних, у разі добровільної реєстрації особи як платника податку; з першого числа місяця, наступного за днем спливу 20 календарних днів після подання реєстраційної заяви до контролюючого органу, у разі добровільної реєстрації особи як платника податку на додану вартість, якщо бажаний (запланований) день реєстрації у заяві не зазначено; з бажаного (запланованого) дня, що відповідає першому числу календарного кварталу, в якому буде застосовуватися ставка єдиного податку, що передбачає сплату податку на додану вартість, у разі переходу осіб на спрощену систему оподаткування або зміни ставки єдиного податку; з першого числа календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, у разі реєстрації осіб, визначених в абзаці першому пункту 183.4, що відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, якщо перше число календарного місяця, з якого здійснюється перехід на сплату інших податків і зборів, на день подання реєстраційної заяви не настало; з дня внесення запису до реєстру платників податку у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку або у разі реєстрації осіб, визначених в абзаці першому пункту 183.4, що відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, якщо перше число календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, на день подання реєстраційної заяви настало.

Будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг , місце надання яких знаходиться а митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (п.187.1 ст.187 ПК України)

За приписами п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Судовим розглядом встановлено, що у період, який перевірявся, ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 16.01.2019 перебував на спрощеній системі оподаткування (з 01.01.2016 по 30.06.2016 - платник єдиного податку ІІ групи, з 01.07.2016 по 16.01.2019 - платник єдиного податку ІІІ групи) та здійснював наступні види діяльності: консультування з питань інформатизації; роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; інша діяльність у сері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; комп`ютерне програмування.

У акті перевірки № 596/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 31.10.2019 зазначено, що відповідно до наданих ФОП ОСОБА_1 виписок розрахункових рахунків дохід підприємця за три квартали 2016 року (І,ІІ,ІІІ квартал 2016) вкладає 5510344,05 грн. Так, перевіряючими встановлено перевищення граничного обсягу доходів у ІІІ кварталі 2016 року на 5510344,05 грн

Перевіркою встановлено, що позивач у спірний період отримував дохід у вигляді комісійної винагороди за програмне забезпечення відповідно до договору комісії.

Так, 01.09.2016 між ФОП ОСОБА_2 (комітент) та ФОП ОСОБА_1 (комісіонер) укладено договір комісії, відповідно до умов якого комісіонер зобов`зується від свого імені, за дорученням і за рахунок комітента здійснити за плату продаж третім особам належного комітенту товару, а саме: програмне забезпечення у формі кодів активації, що надають не виключне право використання та розповсюдження переданого програмного забезпечення. Виконання вказаного договору підтверджується актом приймання - передачі товару від 01.09.2016.

Суд зазначає, що за приписами п. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи; 3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 7000000 гривень; 4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники: а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків; б) фізичні особи - підприємці, які провадять діяльність виключно в межах фермерського господарства, зареєстрованого відповідно до Закону України "Про фермерське господарство", за умови виконання сукупності таких вимог: здійснюють виключно вирощування, відгодовування сільськогосподарської продукції, збирання, вилов, переробку такої власновирощеної або відгодованої продукції та її продаж; провадять господарську діяльність (крім постачання) за місцем податкової адреси; не використовують працю найманих осіб; членами фермерського господарства такої фізичної особи є лише члени її сім`ї у визначенні частини другої статті 3 Сімейного кодексу України; площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду у власності та/або користуванні членів фермерського господарства становить не менше двох гектарів, але не більше 20 гектарів.

Відповідно до п.п. 2, 3 п. 293.8 ст. 293 Податкового кодексу України платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування. Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків. Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу. Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, до суми перевищення застосовують ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків, а також зобов`язані у порядку, встановленому цією главою, перейти на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Платники єдиного податку третьої групи (юридичні особи), які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, до суми перевищення застосовують ставку єдиного податку у подвійному розмірі ставок, визначених пунктом 293.3 цієї статті, а також зобов`язані у порядку, встановленому цією главою, перейти на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу;

Відповідно до п.п. 1 п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України для фізичної особи-підприємця - платника єдиного податку доходом є дохід отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Пунктами 292.13 та 292.14 ст. 292 Податкового кодексу України встановлено, що дохід з метою оподаткування єдиним податком визначається на підставі даних обліку, який ведеться відповідно до ст. 296 Податкового кодексу України.

За правилами п. 181.1. ст. 181 ПК України, у разі, якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, то підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 Податкового кодексу України, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно з п.п. 3 п. 297.1 ст. 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, крім податку на додану вартість, що сплачується фізичними особами та юридичними особами, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, а також що сплачується платниками єдиного податку четвертої групи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в період перебування на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності, позивач не був обтяжений обов`язком вести облік господарських операцій у розрізі належності кожної господарської операції до об`єкта справляння ПДВ.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Статтею 1011 Цивільного кодексу України визначено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. За договором комісії комісіонер, вчиняючи угоди, виступає від свого імені, але за дорученням і за рахунок комітента. При цьому зазначимо, що однією із істотних умов договору комісії є визначення комісійної винагороди.

Особливості правового регулювання відносин, що виникають при здійсненні операцій, пов`язаних із комісією, визначено у главі 69 Цивільного кодексу України та главі 31 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 1018 та ч. 6 ст. 1022 Цивільного кодексу України умовами такого договору є те, що комісіонер забезпечує інтереси саме комітента, а не свої власні, у зв`язку з чим зобов`язаний передати все одержане майно за договором комісії комітентові, який і набуває права власності на нього.

Отже, кошти, які надійшли до комісіонера відповідно договору комісії, не є його власністю, оскільки підлягають обов`язковій передачі третій особі, а тому ці кошти не є виручкою від реалізації продукції (товарів, послуг, робіт) чи доходом суб`єкта підприємницької діяльності, а відтак такі кошти не можуть бути включені до складу виручки від реалізації продукції платником податку - фізичною особою-підприємцем. До складу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у даному випадку може бути включена лише сума комісійної винагороди.

Суд звертає увагу на те, що під час проведення перевірки позивач повідомив та надав посадовій особі контролюючого органу договір комісії. Проте, відомості щодо наявності договору комісії під час проведення перевірки не були враховані. Натомість висновки контролюючого органу про перевищення суми доходу ґрунтуються лише на інформації з банківських рахунків позивача, без дослідження походження коштів та змісту господарських операцій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення податкового органу винесені з порушенням норм чинного законодавства, є протиправними, а тому, підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 43143704) про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішень про застосування штрафних санкцій, податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Харківській області № Ф-6 від 14.11.2019 в загальному розмірі 134475 (сто тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят п`ять) грн 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 14.11.2019 в загальному розмірі 29370 (двадцять дев`ять тисяч триста сімдесят) грн 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 14.11.2019 в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 14.11.2019 в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 02.12.2019 з єдиного податку з фізичних осіб в загальному розмірі 95689 (дев`яносто п`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн 51 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 02.12.2019 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 345758 (триста сорок п`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 02.12.2019 з військового збору в загальному розмірі 28813 (двадцять вісім тисяч вісімсот тринадцять) грн 18 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 02.12.2019 з податку на додану вартість в загальному розмірі 427193 (чотириста двадцять сім тисяч сто дев`яносто три) грн 05 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 6 від 02.12.2019 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п в загальному розмірі 510 ( п`ятсот десять) грн 00 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 6 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 340 (триста сорок) грн 00 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43143704) судовий збір у розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн 10 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 серпня 2020 року.

Суддя А.С. Мороко