Справа № 640/18399/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 серпня 2020 року м. Київ № 640/18399/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши заяву

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві

треті особи 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспроект";

2) ОСОБА_2 ;

3) Київська міська рада

про зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспроект", ОСОБА_2 , в якому просить суд зобов`язати відповідача скасувати запис в Державному земельному кадастрі та поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер: :75:177:0068, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно була зареєстрована земельна ділянка за ОСОБА_2 , оскільки він не є належним землекористувачем, а вказана земельна ділянка належить позивачу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду мста Києва від 15 січня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року - скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду мста Києва від 27 травня 2020 року прийнято адміністративну справу № 640/18399/19 до провадження, призначено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Запропоновано учасникам справи надати додаткові письмові.

Ухвалою Окружного адміністративного суду мста Києва від 10 серпня 2020 року залучено до участі у справі Київську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

12 серпня 2020 року позивачем до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Київській міській раді здійснювати будь-яку передачу (відчуження, оренда тощо) як окремо, так і в складі іншої земельної ділянки з кадастровим номером :75:177:0008, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вказаної заяви підстави для звернення до суду є факт того, що проект землеустрою був розроблений і відповідно державна реєстрація земельної ділянки була проведена на підставі неправдивих відомостей. Заява ОСОБА_2 до відповідача була подана, як власником житлового будинку, якій розташований на спірній земельній ділянці для цільового призначення будівництва і обслуговування житлового будинку, якого ніколи не було на цій земельній ділянці. Житловий будинок, якій належить ОСОБА_2 знаходиться на іншій земельній ділянці з кадастровим номером :75:177:0008, та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Також, позивачем зазначено, що адреси: АДРЕСА_1 не існує

Позивач зазначає, що на даний час є інформація, що третя особа ОСОБА_2 звернувся із заявою до Київській міській ради про передачу йому у власність спірної земельної ділянки з кадастровим номером :75:177:0008.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Вимоги зазначеної заяви мотивовано тим, що включення платника податків до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку тягне за собою однозначні правові наслідки у вигляді зупинення усіх без виключення податкових накладних/розрахунків коригування поданих таким платником.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливо лише у разі наявності сукупності обставин, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексу адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного слідує висновок, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, прав та інтересів без вжиття таких заходів.

З урахуванням зазначеного, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскарження в порядку встановленому статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова