Справа № 200/11171/19-а
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 200/11171/19-а

адміністративне провадження № К/9901/18784/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі № 200/11171/19-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, , Донецької обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, , Донецької обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом від 26.06.2019 № 9, про визнання безпідставною видачі посвідчення позивачу;

- зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка діє у складі Департаменту, встановити позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.06.2019;

- зобов`язати Донецьку обласну державну адміністрацію на підставі відповідного рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка діє у складі Департаменту, видати позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 1 ) серії А синього кольору;

- стягнути з Донецької обласної державної адміністрації 50 000,00 гривень відшкодування завданої незаконними діями моральної шкоди.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 апеляційну скаргу позивача задоволено частково, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2020 скасовано, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом від 26.06.2019 № 9, про визнання безпідставною видачу посвідчення позивачу;

- зобов`язано Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка діє у складі Департаменту, встановити позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язано Донецьку обласну державну адміністрацію на підставі відповідного рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка діє у складі Департаменту, видати позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році;

- в задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

30.07.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, в якій скаржник просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 та залишити в силі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2020.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд встановив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно із пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, в контексті вимог пункту 20 частини першої статті 4, пункту 10 частини шостої статті 12 та статті 262 КАС України справа відноситься до справ незначної складності.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункти "а" та "в " пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а" та "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Крім того, Верховний Суд відхиляє покликання скаржника на те, що справа помилково віднесена судом першої інстанції до справ незначної складності, оскільки характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, та врахування судом першої інстанції вимог частини шостої статті 12, частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, не дають підстав за яких справа не могла бути віднесена до справ незначної складності та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.

Таким чином, касаційна скарга подана на судове рішення, яке не може бути оскаржене.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі № 200/11171/19-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, , Донецької обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа