Справа № 200/4195/20-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 р. Справа№200/4195/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецької обласної державної адміністрації (адреса: 84306, Донецька обл., м. Краматорськ, Олекси Тихого, буд. 6, ), Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (адреса: 84306, Донецька обл., м. Краматорськ, Олекси Тихого, буд. 6), третя особа Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації (адреса: 84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Румянцева, буд. 16, ) про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Донецької обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, третя особа Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зафіксоване у Протоколі №14 від 05.11.2019 року, в частині відмови у встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачі посвідчення; зобов`язання прийняти рішення про видачу посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 1) серії А синього кольору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 15.08.1994 року Донецьким облвиконкомом. Згідно з вкладкою № НОМЕР_3 , виданою 01.09.1997 року Донецькою облдержадміністрацією, позивачу надано статус «учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», та встановлено першу групу інвалідності, що пов`язана з профзахворюванням, викликаним аварією на ЧАЕС безстроково на підставі акту огляду МСЕК №279474 від 08.12.2011 року. Рішенням, оформленим протоколом №14 від 05.11.2019 року, Регіональна комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмовила у встановленні статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорія 1), відмовила у видачі відповідного посвідчення, визнала безпідставною видачу посвідчення, у зв`язку з тим, що позивач відпрацював у зоні відчуження менше 30 календарних днів у 1989 році, а саме 3 дні. Рішення відповідача вважає протиправним, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачем 1 через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 не відпрацьовано у зоні відчуження 30 календарних днів, що є обов`язковою умовою, а тому для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС законні підстави відсутні. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідачем 2 через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 25 вересня 2019 року позивач звернувся до Регіональної комісії із заявою про розгляд особової справи щодо встановлення статусу особи учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році. Розглянувши особову справу позивача Регіональна комісія вирішила відмовити у встановленні ОСОБА_1 статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорія 1) та видачі відповідного посвідчення у зв`язку з тим, що заявником відпрацьовано у зоні відчуження менше 30 календарних днів у 1989 році, а саме 3 дні, та визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення.

Третьою особою через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано пояснення, відповідно до яких останній просив суд просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що чинне законодавство передбачає право перегляду вже наданих статусів. Позивачем надано комісії документи, з яких встановлено, що позивачем відпрацьовано лише 3 днів у 1989 році. Інших документів, які б підтвердили те, що ОСОБА_1 відпрацював 30 днів у зоні відчуження позивачем не надано.

Позивачем надано відповідь на відзив, зміст якої аналогічний, викладеному у позовній заяві.

Відповідачем 1 надано клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням касаційної інстанції по справі 200/12171/19-а, яке вмотивоване тим, що розгляд справи №200/4195/20-а безпосередньо пов`язаний з правильністю застосування в межах спірних правовідносин між Регіональною комісією з визнання статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ОСОБА_1 положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян».

Розглянувши заявлене клопотання відповідача 1 суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України cуд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Судом встановлено, що Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглядається касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020 року у справі № 200/12171/19-а за позовом ОСОБА_2 до Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи, що касаційна скарга по справі № 200/12171/19-а знаходиться на розгляді колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, та не переглядається у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд вказує на відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частина 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначає тільки право суду зупинити провадження у справі, а не обов`язок.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у суду відсутні підстави вважати пов`язаність спірних проваджень зі справою № 200/12171/19-а.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання відповідача 1 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції по справі № 200/12171/19-а.

12 серпня 2020 року представником позивача подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та заяву про виклик свідка.

13 серпня 2020 року на адресу суду надійшла заява про залишення без розгляду клопотання про приєднання доказів та заяву про виклик свідка, у зв`язку з чим, суд не розглядає зазначене клопотання та заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області 18 серпня 1999 року), має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , яке видане Донецьким обласним виконавчим комітетом 15 серпня 1994 року. В посвідченні зазначено, що воно безстрокове та діє на всій території України, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 р., що підтверджується відповідним посвідченням Серія НОМЕР_5 , яке видане 16 березня 1998 року, та встановлено 2 категорію для надання пільг, є учасником ліквідації (а.с. 19-20).

Відповідач 1 - Донецька обласна державна адміністрація, відповідач 2 - Донецька обласна державна адміністрація в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Третя особа - Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації ().

Так, судом встановлено, що 25.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи про розгляд його особової справи щодо встановлення статусу особи «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» та видати посвідчення встановленого зразка, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категоріям громадян» категорії 1 серії А.

19.11.2019 року Управління соціального захисту населення Краматорської міської ради супровідним листом за №01-14/9581 повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з відмовою у встановленні статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорія 1) та видачі відповідного посвідчення з 01.12.2019 року припинено виплати відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с 10)

Відповідно до витягу з протоколу №14 Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05.11.2019 року вирішено відмовити у встановленні ОСОБА_1 статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році» (категорія 1) та видачі відповідного посвідчення у зв`язку з тим, що заявник відпрацював у зоні відчуження менше 30 календарних днів у 1989 році, а саме 3 дні та визнано безпідставною видачу посвідчення. Зазначено, що посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. (а.с. 11)

На підставі експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професіонального характеру від 08.12.1992 року №8508/57-12, зазначено що експертною радою встановлено діагноз по виявленим захворюванням, пов`язаних з роботами на Чорнобильській АЕС. (а.с. 21)

На підставі архівної довідки від 23.10.2013 року № общ/86403, що наказом командира в/ч 19772 від 17 квітня 1989 року №89 значиться: «Вважати таким, що прибув на службове відрядження для участі в заходах, ОСОБА_1 » Наказом командира в/ч 19772 від 18 квітня 1989 року №90 значиться: «Вважати таким, що вибув 18 квітня у службове відрядження у в/ч НОМЕР_6 , в/ч НОМЕР_7 , ОСОБА_1 » Наказом командира в/ч 19772 від 21 квітня 1989 року №93 значиться: «Вважати таким, що прибув зі службового відрядження в/ч 06407 20 квітня, ОСОБА_1 » (а.с. 22)

Відповідно до довідки МСЕК серії 2-18 АА №232033 від 10.06.1994 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності безстроково, причина: профзахворювання, викликане аварією на ЧАЕС. (а.с. 25)

Відповідно до довідки МСЕК серії 2-18 АД №232642 від 25.12.1995 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безстроково, причина: профзахворювання, викликане аварією на ЧАЕС. (а.с. 26)

Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААБ №279474 від 08.12.2018 року ОСОБА_1 встановлено першу групу інвалідності безстроково, причина: профзахворювання, викликане аварією на ЧАЕС. (а.с. 27)

Відповідно до довідки виконавчого комітету Краматорської міської ради від 04 серпня 1994 року №72, ОСОБА_1 відноситься до І категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. (а.с. 32)

З наявних документів висновки МСЕК та довідки не є скасованими або оскарженими.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзивів, спірним питанням у справі є правомірність відмови у встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Відповідно до ст.ст. 10, 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон) учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які, крім інших, були тимчасово направлені або відряджені у 1986-1987 роках для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.15 Закону №796-ХІІ, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України про «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» № 551 від 11 липня 2018 р. (в редакції,що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян ( далі - Порядок).

Суд звертає увагу, що вищевказана постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 набрала чинності з 25.07.2018.

Так, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян»(далі - Постанова №551) затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

При цьому, пунктом 3 Постанови №551 передбачено дозвіл до 01.01.2019 використовувати для видачі громадянам усіх категорій, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», раніше виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 20.01.1997 № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 21.08.2001 № 1105 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51».

У пункті 7 зазначеної постанови зазначено, що Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям:

- забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них;

- утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення;

- провести до 1 січня 2020 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень: особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 і 3) з числа громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт; особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Постановою Кабінету Міністрів України про «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» № 551 від 11 липня 2018 р. (в редакції,що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян ( далі - Порядок).

Відповідно до зазначеного Порядку визначено процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до п.2 Порядку визначено,що посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 визначено, що особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 1) серії А синього кольору.

Відповідно до пункту 11 визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються:

1) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку;

2) особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою;

3) хворим на променеву хворобу внаслідок Чорнобильської катастрофи - на підставі висновку уповноваженої медичної комісії не нижче обласного рівня або спеціалізованої медичної установи Міноборони, МВС, СБУ, які мають відповідну ліцензію МОЗ (далі - експертні комісії), та акта за формою Н-1;

4) потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) та особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення, - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки 3 і 4);

5) особам, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 5);

6) особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 6);

7) особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 7);

8) дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, - на підставі довідки встановленого зразка (додатки 8-10);

9) громадянам інших держав та особам без громадянства, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі переїзду на постійне місце проживання в Україну - відповідно до законодавства.

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.

Судом встановлено, що у 15 серпня 1994 році позивачу було видано посвідчення серії НОМЕР_2 (категорія 1), затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501 без обмеження строку дії, відповідно до якого визначено статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вказані докази є самостійною підставою для заміни (видачі) посвідчення відповідно до пункту 11 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, тобто стосуються безпосередньо позивача.

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 21.08.2018 р. №1026/5-18 на виконання абзацу 3,4 пункту 7 вищевказаної Постанови № 551 затверджено Положення про Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пунктів 1, 4 зазначеного Положення, комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є постійно діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, який утворюється розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації з метою вирішення питань щодо визначення статусу осіб, в тому числі учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основними завданнями Регіональної комісії є: аналіз та розгляд документів, які відповідно до Порядку видачі посвідчень є підставою для видачі посвідчень; розгляд питань щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, прийняття рішення щодо видачі (відмови у видачі, вилучення) відповідних посвідчень згідно з нормами Порядку.

Відповідно до пункту 5, регіональна комісія має право: розглядати матеріали особових справ осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за поданням органів, визначених п.11 Порядку; повертати відповідним органам матеріали особових справ осіб на доопрацювання…; приймати рішення щодо направлення особових справ громадян на розгляд комісії при Мінсоцполітики зі спірних питань визначення статусу осіб…; вносити клопотання уповноваженій особі облдержадміністрації щодо прийнятого Регіональною комісією рішення про видачу посвідчення та подовження дії посвідчень, у разі продовження МСЕК строку інвалідності на період, на який вставлено групу інвалідності...; у разі необхідності залучати до участі у своїй роботі експертів для встановлення (підтвердження) статусу осіб...; запитувати та одержувати в уставленому порядку… інформацію та ін. матеріали, необхідні для виконання покладених обов`язків.

Суд звертає увагу, що рішення про скасування довідки МСЕК серії 10 ААБ №279474 від 08.12.2018 року відповідачем до суду не надано.

Згідно положень ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 11 Порядку №551 встановлено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Судом встановлено, що на підставі витягу з протоколу №14 Регіональна комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05.11.2019 року вирішила відмовити у встановленні заявнику статусу «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році (категорія 1) та видачі відповідного посвідчення у зв`язку з тим, що заявник відпрацював у зоні відчуження менше 30 календарних днів у 1989 році, а саме 3 дні та визнати безпідставною видачу посвідчення.

У свою чергу, зі змісту вказаних норм законодавства вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема категорії - 1, є одночасна сукупність таких умов: 1) встановлення цій особі інвалідності та 2) наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв`язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.

Окрім того, позивачу вже було встановлено, статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ні в судовому, ні в іншому порядку цього статусу не позбавлено.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що позивач має всі юридичні підстави передбачені діючим законодавством на отримання посвідчення категорії 1.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 3 Конституції України Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зафіксоване у протоколі №14 від 05.11.2019 року, в частині відмови у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачу посвідчення позивачу та зобов`язання Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняти рішення про видачу позивачу посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1) серії А синього кольору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач ОСОБА_1 відповідно до п. 10 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як особа віднесена до 1 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецької обласної державної адміністрації (адреса: 84306, Донецька обл., м. Краматорськ, Олекси Тихого, буд. 6, ), Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (адреса: 84306, Донецька обл., м. Краматорськ, Олекси Тихого, буд. 6), третя особа Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації (адреса: 84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Румянцева, буд. 16, ) про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійно діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, викладене у протоколі №14 від 05.11.2019 року, в частині відмови у встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнання безпідставною видачу посвідчення ОСОБА_1 .

Зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1) серії А синього кольору.

Рішення прийнято, складено та підписано в повному обсязі в нарадчій кімнаті 13 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова