Справа № 826/6376/18
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6376/18 Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В. В.,
суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.
за участі секретаря Кірієнко Н. Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДФС у м. Києві/контролюючий орган) та просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.02.2018 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.02.2018 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві;
- при розподілі судових витрат, врахувати понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» витрати у зв`язку із розглядом справи у сумі 21900,00 грн. на проведення економічної експертизи.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що придбання ним послуг у ТОВ «БУДІМПЕРІЯ ГРУП» документально підтверджується первинним бухгалтерськими документами, а роботи, які виконувались останнім -це частина робіт (послуг), без яких закінчення робіт та передача об`єкту Національної гвардії України є неможливою.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020 адміністративний позов задоволений повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В судовому засіданні представник апелянта підтримав скаргу та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник позивача в судовому засіданні просив залишити без змін рішення суду першої інстанції. До суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведена позапланова невиїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «БУДІМПЕРІЯ ГРУП» за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 рік, за наслідком якої складено акт перевірки від 22.01.2018 року №14/26-15-14-07-01-10/31457940 (далі - акт перевірки).
Перевіркою встановлено порушення:
- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року всього на суму 48406,00 грн.;
- пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період грудень 2015 року у сумі 53784, 00 грн., у тому числі по періодам: за грудень 2015 року у сумі 53784,00 грн.
На підставі висновків перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
- податкове повідомлення-рішення від 05.02.2018 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковими зобов`язаннями у розмірі 48406,00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1);
- податкове повідомлення-рішення від 05.02.2018 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 53784,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 26892, 00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2).
Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не наведено жодних обставин та не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій із вказаними контрагентами цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що в даному випадку за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Так, пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 1968 ПК України).
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
В розумінні ст. 1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 , господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, належить з`ясувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Пунктом 2.4 Положення № 88 визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право податкового обліку у платника податків виникає за наявності: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України, зареєстрована та підписана уповноваженою особою.
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно пункту 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК України встановлено, що інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.
Підпунктом 139.1.1 пункту 139.1 статті 139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на: організацію та проведення прийомів, презентацій, свят, розваг та відпочинку, придбання та розповсюдження подарунків (крім благодійних внесків та пожертвувань неприбутковим організаціям, визначених статтею 157 цього Кодексу, та витрат, пов`язаних із провадженням рекламної діяльності, які регулюються нормами підпункту 140.1.5 пункту 140.1 статті 140 цього Кодексу).
У ході апеляційного розгляду встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» зареєстроване Дарницькою районною у місті Києві державною адміністрацією 23.04.2001 року за реєстраційним номером 4004732.
Відповідно до положень Статуту та відомостей з ЄДРПОУ основними видами діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» є: будівництво житлових і нежитлових будівель; неспеціалізована оптова торгівля; надання в оренду і експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; інша професійна, наукова та технічна діяльність та інше.
Позивач має ліцензію серії АЕ № 639117 на провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, яка видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України за наказом № 5-Л від 16 лютого 2015 року зі строком дії з 16.02.2015 року по 16.02.2020 року.
В процесі ведення фінансово-господарської діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» у липні 2015 року отримало запрошення Комітету конкурсних торгів Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України до участі в переговорній процедурі закупівлі, предметом якої є споруди інженерні, інші (комплект тимчасової швидкозбірної споруди для розміщення військовослужбовців - код 42.99.2 за ДКПП 016-2010), поставку яких необхідно здійснити протягом 2015 року.
Відповідно до рішення Комітету конкурсних торгів Бази виробничо- технологічної комплектації Національної гвардії України, між Базою ВТК Національної гвардії України в особі начальника Філоненка І.В. (Замовник) та ТОВ «Будресурс-Економія» в особі директора Франчука М.М. (Продавець) було укладено договір № 71 про закупівлю товару за бюджетні кошти від 17.08.2015 року (з урахуванням Додаткових угод: №1 від 17.08.2015 року, № 2 від 29.09.2015 року, №3 від 02.11.2015 року та №4 від 14.12.2015 року), предметом якого передбачено закупівлю комплектів тимчасової швидкозбірної споруди для розміщення військовослужбовців у кількості 2 штук (код 42.99.2 за ДКПП 016-2010).
За умовами пункту 3.1 розділу 3 сторонами визначена ціна даного договору на загальну суму 7 100 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 591 666,67 грн.
Пунктом 5.2 розділу 5 договору з урахуванням Додаткової угоди №3 від 02.12.2015 року передбачено, що доставка товару здійснюється в пункти відвантаження: -1 шт. - в/ч Національної гвардії України, с. Старе Київської обл.; -1 шт. - в/ч Національної гвардії України, с. Старий Лисець Івано- Франківської обл.
При цьому, розділ 6 даного договору доповнено підпунктом 6.3.5 в наступній редакції (Додаткова угода №2 від 29.09.2015 року):
«Здійснити шефмонтаж товару в пункті відвантаження, в тому числі з можливістю його подальшої експлуатації, використання за призначення». Даний договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до 31.12.2015 року.
Укладений договір №71 про закупівлю товару за бюджетні кошти від 17.08.2015 року та Додаткові угоди до нього: №1 від 17.08.2015 року, №2 від 29.09.2015 року, №3 від 02.11.2015 року та № 4 від 14.12.2015 року, підписані від обох сторін та скріплені печатками.
З метою забезпечення виконання умов укладеного договору №71 про закупівлю товару за бюджетні кошти від 17.08.2015 року ТОВ «Будресурс-Економія» в особі директора Франчука М.М. (Покупець), (Замовник) було укладено наступні господарські договори:
- договір поставки №28/09-15 від 28.09.2015 року з ДП «Чернігів-сантехніка» в особі директора Шекері В.О. (Постачальник), згідно з умовами якого Постачальник зобов`язується виготовляти та передати у власність Покупцю товар - сандвіч-панелі та дерев`яний брус відповідних розмірів, а Покупець - прийняти та своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору.
- договір підряду № 24/12-2015 від 24.12.2015 року з ТОВ «Будімперія Груп» в особі директора Дорошенко О.В. (Підрядник), предметом якого сторонами погоджено наступне: Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати будівельні тадемонтажні роботи на Об`єкті: «Будівництво тимчасової швидкозбірної споруди в с. Старий Лисець, Тисменицького р-ну, Івано-Франківської обл.». Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її.
Укладеним договором передбачені всі істотні умови договорів, які деталізовані у його розділах, в тому числі: предмет договору, матеріали та умови виконання робіт, вартість договору та порядок розрахунків, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, термін виконання робіт і термін дії договору та інші.
Умовами розділу 2 передбачено, що роботи виконуються із матеріалів Замовника. При цьому, Замовник зобов`язується забезпечити Підряднику необхідні умови для виконання робіт, а саме: подача електроенергії, надання підсобних приміщень для побутових потреб, складування та зберігання будівельних матеріалів, інструментів та інше.
Вартість робіт по даному договору визначається відповідно до вимог ДБН Д.1.1-1-2000, і становить згідно кошторису 350 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 58 333,33 грн. (п.3.1 розділу 3 Договору).
Пунктом 3.2 договору передбачено проведення розрахунків на підставі актів виконаних робіт.
Договірна ціна може змінюватись у випадках: зміни структури або обсягів робіт; зміни нормативної бази, що стосується ціноутворення в будівництві (п.3.3 розділу 3 Договору).
Відповідно до умов пункту 5.1 розділу 5 договору термін виконання робіт - 31 грудня 2015 року.
Приймання виконаних робіт здійснюється Замовником протягом 3-х днів після пред`явлення їх Підрядником і оформлюється актом приймання встановленої форми (п. 5.2 розділу 5 Договору).
За умовами розділу 6 договору передбачена відповідальність сторін, зокрема, сторони несуть повну відповідальність за збитки, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за даним договором згідно з чинним законодавством України (п. 6.1 - п. 6.3 розділу 6 Договору).
Даний договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до виконання ними своїх зобов`язань у повному обсязі.
Укладений договір підряду № 24/12-2015 від 24.12.2015 року підписаний від імені обох сторін та скріплений їх печатками.
Відповідно до умов розділу 2 укладеного договору підряду № 24/12-2015 від 24.12.2015 року, ТОВ «Будресурс-Економія» у грудні 2015 року були списані з рахунку 231 «Основне виробництво» будівельні матеріали, придбані підприємством та використані для виготовлення продукції - комплект тимчасової швидкозбірної споруди на рахунок 281 «Товар на складі» з подальшим відображенням у складі собівартості реалізованих товарів на виконання умов №71 про закупівлю товару за бюджетні кошти від 17.08.2015 року.
Виконання умов договору підряду №24/12-2015 від 24.12.2015 року сторонами - ТОВ «Будресурс Економія» та ТОВ «Будімперія Груп» задокументовано актами приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в), які затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 року № 293 у відповідності з введенням в дію з 01.01.2014 року національних стандартів України з ціноутворення в будівництві, а саме: актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, від 30.12.2015 року на суму 121 532,34 грн., в т.ч.: вартість робіт без ПДВ - 101 276,95 грн., ПДВ - 20 255,39 грн.; актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року від 30.12.2015 року на суму 99 997,06 грн., в т.ч.: вартість робіт без ПДВ - 83 330,88 грн.,ПДВ - 16 666,18 грн.; актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року від 30.12.2015 року на суму 101 174,06 грн., в т.ч.: вартість робіт без ПДВ - 84 311,72 грн., ПДВ - 16 862,34 грн.
Загальна вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року за договором підряду №24/12-2015 від 24.12.2015 року складає 322 703,46 грн.
На виконання умов пункту 3.2. та пункту 3.3. розділу 3 проведення розрахунків за даним договором у грудні 2015 року ТОВ «Будресурс Економія» здійснювалось шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок, відкритому підприємством в АТ «ОТП БАНК», МФО 319756, що підтверджено даними виписок банку про рух грошових коштів, а саме: платіжне доручення №598 від 24.12.2015 року на суму 121 532,34 грн.; платіжне доручення №628 від 28.12.2015 року на суму 99 997,06 грн.; платіжне доручення №629 від 28.12.2015 року на суму 101 174,06 грн.
На підтвердженні реальності здійснення господарської операції позивачем надано до суду наступні податкові накладні: №314 від 28.12.2015 року на суму 121 532,34 грн., в тому числі: обсяги постачання без ПДВ - 101 276,95 грн., ПДВ - 20 255,39 грн.; №315 від 28.12.2015 року на суму 99 997,06 грн., в тому числі: обсяги постачання без ПДВ - 83 330,88 грн., ПДВ - 16 666,18 грн.; №316 від 28.12.2015 року на суму 101 174,06 грн., в тому числі: обсяги постачання без ПДВ - 84 311,72 грн., ПДВ - 16 862,34 грн.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що ТОВ «Будресурс-Економія» за господарськими операціями відповідно до договору підряду №24/12-2015 від 24.12.2015 року задекларовано податок на додану вартість у розмірі 53 783,91 грн. в податковій декларації за грудень 2015 року та Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів».
В матеріалах справи наявна видаткова накладна № 3 від 30.12.2015 року, якою оформлена господарська операція з реалізації комплекту тимчасової швидкозбірної споруди в с. Старий Лисець Тисменицького р-ну Івано-Франківської обл. на загальну суму 3 550 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 591 666,67 грн.; виписки банку, якими підтверджується про надходження грошових коштів (попередньої оплати) на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритому підприємством в АТ «ОТП БАНК», МФО 319756 від Бази ВТК НГУ в оплату комплекту тимчасової швидкозбірної споруди згідно договору № 71 від 17.08.2015 року, зокрема платіжні доручення: №469 від 08.09.2015 року - у розмірі 1 775 000,00 грн.; №576 від 15.10.2015 року-у розмірі 1 775 000,00 грн.; податкові накладні: №2 від 08.09.2015 року на суму 1 775 000,00 грн., в т.ч.: обсяги постачання без ПДВ - 1 479 166,67 грн., ПДВ - 295 833,33 грн.; №5 від 15.10.2015 року на суму 1 775 000,00 грн., в т.ч.: обсяги постачання без ПДВ - 1 479 166,67 грн., ПДВ - 295 833,33 грн.
За даними бухгалтерського обліку ТОВ «Будресурс Економія» господарські взаємовідносини з придбання будівельно-монтажних робіт за договором підряду № 24/12-2015 від 24.12.2015 року, укладеним з ТОВ «Будімперія Груп» - Підрядником, відображені у грудні місяці 2015 року по рахунку 3771 «Розрахунки з іншими дебіторами (в національній валюті)» в кореспонденції з:
- рахунком 311 "Поточний рахунок в національній валюті" на загальну суму 322 703,46 грн.;
- рахунком 84 "Інші операційні витрати" - на суму 268 919,55 грн.;
- рахунком 6441 "Податковий кредит" - на суму 53 783,91 грн.
Станом на 31.12.2015 року на рахунку 3771 «Розрахунки з іншими дебіторами (в національній валюті)» заборгованість ТОВ «Будресурс Економія» перед ТОВ «Будімперія Груп» не обліковується.
Згідно інформації в бухгалтерській довідці №72/2 від 31.05.2018 року витрати, понесені ТОВ «Будресурс Економія» на придбання будівельно-монтажних робіт по тимчасовій швидкозбірній споруді в с. Старий Лисець Тисменицького р-ну Івано-Франківської обл. за укладеним договором підряду № 24/12-2015 від 24.12.2015 року на підставі первинних документів - актів виконаних будівельних робіт за примірною формою № КБ- 2в, якими задокументовані зазначені господарські операції у грудні 2015 року, визначені за правилами бухгалтерського обліку та задекларовані за їх собівартістю на загальну суму 268 919,55 грн. (84 311,72 грн. + 101 276,95 + 83 330,88 грн.).
В звіті про фінансові результати за 2015 рік вони враховані у стр. 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» та задекларовані у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік при визначенні об`єкта оподаткування.
Фактичне здійснення господарських операцій підтверджується дослідженими судом належним чином оформленими первинними документами, які відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів.
Надані підприємством документи у повній мірі розкривають суть господарських відносин ТОВ «Будресурс Економія» з контрагентом.
Зазначені документи у своїй сукупності свідчать про належне дотримання товариством вимог податкового законодавства.
На момент здійснення спірних господарських операцій контрагент позивача був зареєстровані як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Апелянт також вказує, що висновки контролюючого органу щодо заниження податку на прибуток приватних підприємств та неправомірне формування податкового кредиту з ПДВ сформовано ним на підставі наявності кримінального провадження №0000126 від 28.07.2015 року в рамках якого отримано податкову інформацію - протокол допиту від 18.03.2016 року директора ТОВ «Будімперія Груп».
Однак, при наданні оцінки колегія суддів враховує, що за правовою позицією Верховного суду викладеної у постанові від 26.06.2018 № 826/5522/14, факт порушення кримінальної справи не доводить складу податкового правопорушення за наявності факту подальшого використання придбаного товару/послуги.
Отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках кримінальної справи, вирок суду, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.
Обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду кримінальної справи відносно цієї фізичної особи, не можна вважати обов`язковими при оцінці адміністративним судом правомірності поведінки юридичної особи-контрагента, якщо йдеться про відповідальність за порушення податкового законодавства цією юридичною особою.
Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Вказане не є доказом протиправного формування витрат чи податкового кредиту позивача і не тягне за собою правових наслідків.
В свою чергу, надані позивачем на підтвердження реального здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, первинні документи, копії яких містяться у матеріалах справи, повністю відображають зміст та обсяги господарських операцій, відповідають господарським цілям та завданням статутної діяльності підприємств, що є свідченням добросовісності дій позивача при здійсненні вказаних операцій.
Відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Аналогічна правова позиція висловлено в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 року у справі № 826/7704/16.
Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено та надано доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженості дій між ними.
Враховуючи викладене у сукупності, апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги. Інші доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі вказаного не спростовують, тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову.
Також, при вирішенні спору по суті колегія враховує наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» висновок експерта №1-11/06 за результатами проведення економічної експертизи у адміністративній справі №826/6376/18 від 11.06.2018 року.
Згідно висновку експерта, висновки акту ГУ ДФС у м. Києві №124/26-15-14-07-01-10/314579 від 22.01.2018 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Будімерія Груп» за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 рік щодо донарахування податку на додану вартість (заниження податку на додану вартість) на загальну суму 53784 грн. та податку на прибуток в сумі 48406 грн. нормативно та документально не підтверджуються.
Таким чином, висновки відповідача про порушення позивачем пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року всього на суму 48406,00 грн. та пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період грудень 2015 року у сумі 53784, 00 грн., у тому числі по періодам: за грудень 2015 року у сумі 53784,00 грн. є хибними та такими, що не підтверджені належними та достатніми доказами.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати на проведення судової експертизи у розмірі 21900, 00 грн.
Понесення вказаних витрат підтверджується копіями наступних документів: заявою про проведення судово-економічної експертизи, договором про надання послуг з проведення експертизи від 31.05.2018 року №1/Е-31-05, рахунком від 31.05.2018 року №2-31/05, платіжним дорученням №192 від 04.06.2018 року, актом надання послуг від 11.06.2018 року по договору №1/Е-31-05 від 31.05.2018 року.
Таким чином, судом першої інстанції правомірно стягнуто витрати на проведення експертизи у розмірі 21900,00 грн. з контролюючого органу на користь позивача.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будресурс-Економія» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 14.08.2020