Справа № 280/4389/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4389/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколиева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в адміністративній справі №280/4389/19 за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить, з урахуванням уточненої позовної заяви: стягнути солідарно з Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі - 88635,15 грн., без обов`язкових відрахувань; допустити негайне виконання рішення суду у частині солідарного стягнення: Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за один місяць в сумі - 4266,90 грн.; стягнути з Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі - 5000,00 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На адресу суду 03.07.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явились, що відповідно до приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено письмовими доказами, ОСОБА_1 з 13.11.2015 року працювала на посаді секретаря Григорівської сільської ради, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 13).

10.01.2018 року позивач була звільнена з посади секретаря Григорівської сільської ради, про що зроблено запис у трудовій книжці (а.с. 13).

Позивач стверджує, що була незаконно усунена відповідачем від виконання своїх обов`язків, не допускалася до роботи та з цієї ж дати не отримувала заробітну плату.

Зазначає, що Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2018 року у справі №808/241/18 задоволено частково позов ОСОБА_2 до Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, а позов ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №01 від 20 грудня 2017 року «Про дострокове припинення повноважень голови Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_2 »;

- скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.12.2017 року за №9000427 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (код за ), вчинену державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Сергеєвою Тетяною Іванівною;

- визнано протиправним та скасовано рішення Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №1 від 04.01.2018 року «Про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради ОСОБА_1 »;

- визнано протиправним та скасовано рішення Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №2 від 04.01.2018 «Про обрання секретаря Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області»;

- скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.01.2018 року за №0000427 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» щодо Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (код за ), вчинену державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Мартиновою Лідією Олександрівною.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2018 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 року у справі №808/241/18 26.03.2019 року позивач звернулася до Григорівської сільської ради із заявою про поновлення її на посаді секретаря сільської ради та внесення запису до трудової книжки (а.с. 20).

Судом встановлено, що 02.04.2019 року рішенням тридцять восьмої позачергової сесії сьомого скликання Григорівської сільської ради № 2 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення на посаді секретаря сільської ради було відмовлено (а.с. 21).

Позивач повторно звернулась до Григорівської сільської ради 03.05.2019 року з проханням надати відповідь на заяву від 26.03.2019 року щодо поновлення на посаді та внесення запису до трудової книжки (а.с. 82).

Скаржник вважає, що оскільки рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2018 року по справі №808/241/18, яке набрало законної сили 10.12.2018 року, її було поновлено на посаді, то відповідач, виконуючи це рішення, був також зобов`язаний виплатити їй грошові кошти за час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз. 1-2 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Приписи ст. 27 Закону «Про оплату праці» щодо порядку обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, відсилають до положень Постанови КМУ від 08.02.95 р. №100

Таким чином правовою підставою для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України є саме поновлення працівника на роботі.

Судом встановлено, що питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Григорівської сільської ради не було предметом розгляду у справі №808/241/18. Тобто доказів поновлення позивача на посаді, суду не надавалися.

Таким чином, враховуючи, що рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді не приймалося, позовна вимога про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є не обґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди, така вимога не підлягає задоволенню оскільки відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог щодо відновлення порушеного права.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в адміністративній справі №280/4389/19 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко