Справа № 420/3825/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3825/20
УХВАЛА

12 серпня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про відкладення підготовчого засідання, клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання та подальшу участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, питання про повторне витребування доказів та продовження строку підготовчого провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Директора Державного бюро розслідувань № 233 - ос від 31.03.2020 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань 02.04.2020 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису з припиненням державної служби;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань або іншій рівнозначній посаді;

- стягнути з Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 06.05.2020 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.

12.05.2020 року (вх. №18307/20) від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Директора Державного бюро розслідувань № 233 - ос від 31.03.2020 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань 02.04.2020 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису з припиненням державної служби;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань або іншій рівнозначній посаді з 03 квітня 2020 року;

- стягнути з Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03 квітня 2020 року по дату ухвалення рішення у справі .

Ухвалою від 18.05.2020 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.262 КАС України.

Вказаною ухвалою судом також зобов`язано Державне бюро розслідувань надати до суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали:

- штатний розпис центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2019 рік та на 2020 рік;

- довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2 останні місяці перед звільненням із зазначенням середньоденної заробітної плати та фактично відпрацьованих позивачем днів.

11.06.2020 року (вх. №22450/20) від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Директора Державного бюро розслідувань № 233 - ос від 31.03.2020 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань 02.04.2020 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису з припиненням державної служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків Директора Державного бюро розслідувань №366-ос від 01.06.2020 року «Про внесення змін до наказу від 31.03.2020 року №233-ос «Про звільнення працівників Державного бюро розслідувань»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань або іншій рівнозначній посаді з 02.06.2020 року;

- стягнути з Державного бюро розслідувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 червня 2020 року по дату ухвалення рішення у справі.

Ухвалою суду від 22.06.2020 року судом прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог (від 11.06.2020 року вх. №22450/20) ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

Ухвалою суду від 10.07.2020 року судом вирішено розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання в даній адміністративній справі на 12.08.2020 року о 09 год. 30 хв.

10.08.2020 року (вх.№ЕП/12128/20) від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та подальшу участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

11.08.2020 року (вх.№31367/20) від позивача до суду надійшло клопотання про приєднання додаткових доказів разом із додатками, згідно переліку, який у ньому наведено.

11.08.2020 року (вх.№31341/20) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками, згідно переліку, який у ньому наведено.

В той же час, витребувані ухвалою суду від 18.05.2020 року штатний розпис центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2019 рік та на 2020 рік відповідачем до суду не надано, натомість лише зазначено, що вказані документи містять гриф «ДСК», що позивачу необхідно обґрунтувати доцільність їх надання.

12.08.2020 року (вх. №31497/20) від позивача надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із необхідністю надання часу для підготовки відповіді на відзив.

У підготовче засідання учасники процесу не прибули, про дату час та місце підготовчого засідання повідомлені належним чином.

Зважаючи на вищевикладені заяву і клопотання та відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вирішив проводити подальший розгляд процесуальних питань в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи

Згідно з ч.ч.1,2 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.1 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.6 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частиною 7 статті 80 КАС України визначено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч.8 с ст. 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.9 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 та 2 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.4 ст.77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 2 ст. 6 Закону України "Про інформацію" від 2 жовтня1992 р. № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII) визначено, що право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (ч. 1, 2 ст. 20 Закону № 2657-XII).

Згідно з вимогами ч. 1 та 3 ст. 21 Закону № 2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Приписами ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 р. № 2939-VІ (далі - Закон № 2939-VІ) передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 6 Закону № 2939-VІ встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше. Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину. Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений (ч. 3 - 7 ст. 6 Закону № 2939-VІ).

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 2939-VІ встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Відповідно до вимог ч. 2 - 3 ст. 9 Закону № 2939-VІ документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону. Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

Типова Інструкція про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 736 (далі - Інструкція №736) визначає єдині вимоги до ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації (далі - документи), що містять службову інформацію, зібрану під час провадження оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, діяльності у сфері оборони держави, та іншу службову інформацію (далі - службова інформація), в органах державної влади, інших державних органах, органах влади Автономної Республіки Крим (далі - установи).

Згідно з вимогами п. 84 Інструкції №736 працівник іншої установи може ознайомитися із змістом документа з грифом "Для службового користування", отриманим від іншої установи, лише за письмовою згодою установи - розробника такого документа. Зазначена вимога не поширюється на представників органів державного нагляду (контролю) під час виконання ними відповідних функцій згідно із законодавством.

У разі надходження до установи запиту на інформацію, що міститься у документі, якому присвоєно гриф "Для службового користування", здійснюється з урахуванням вимог пункту 87 цієї Інструкції перегляд такого документа з метою перевірки відповідності запитуваної інформації сукупності вимог, передбачених частиною другою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", щодо обмеження доступу до інформації на момент надходження запиту. Авторові запиту надається інформація в тій частині, доступ до якої відповідно до зазначеного Закону не обмежено.

За наявності в запитуваному документі інформації з обмеженим доступом для надсилання запитувачеві виготовляється його копія, в якій слова, речення чи зображення, що містять інформацію з обмеженим доступом, ретушуються у спосіб, який виключає подальше відтворення ретушованого. З такої копії документа виготовляється інша копія, яка надсилається запитувачеві. Копія запитуваного документа, що ретушувалася, зберігається разом з документами з відповідного запиту та може використовуватися повторно в разі надходження до установи іншого запиту на інформацію, що міститься у такому документі (п. 85 Інструкції №736).

Суд бере до уваги ту обставину, що, враховуючи предмет позову та аргументи на його обґрунтування, дослідженню в якості доказів в даній адміністративній справі підлягають матеріали з грифом "Для службового користування".

Разом з тим, суд зазначає, що у зв`язку з відсутністю штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2019 рік та на 2020 рік суд не може забезпечити дослідження всіх доказів у справі та прийняти по справі рішення з урахуванням усіх доказів.

У зв`язку з вищевикладеним, зважаючи на предмет доказування у даній справі, враховуючи вимоги ч.4 ст.77 КАС України, з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, суд вважає за необхідне повторно зобов`язати Державне бюро розслідувань надати до суду у строк до 21.08.2020 року штатний розпис центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2019 рік та на 2020 рік.

Щодо клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та подальшу участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, оскільки КАС України не встановлений порядок вирішення поданого клопотання, тому його розгляд за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Аналізуючи аргументи, викладені у клопотанні, суд дійшов висновку, що таке клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною п`ятою статті 195 КАС України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Отже, прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду.

Даний спосіб участі у судовому засіданні має винятковий характер, у зв`язку з чим повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим участь учасника справи у судовому засіданні.

У клопотанні не наведені достатні обставини, які є підставою для проведення судового засідання у режимі відеоконференції і які суд може визнати поважними. Позивачем не надано жодних доказів в підтвердження неможливості прибуття представника до суду.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі необхідно відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 173 Кодексу адміністративного судочинства України підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 2 статті 173 КАС України передбачено, що завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч.4 ст.173 КАС України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Пунктом 3 частини 2 статті 181 КАС України, визначено, що суд відкладає підготовче засідання в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 180 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки у позивача існує необхідність у поданні відповіді на відзив, враховуючи положення ч.4 ст.173 КАС України, суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 74, 77, 79, 80, 166, 167, 195, 173, 180, 181, 243, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Долучити до матеріалів справи клопотання позивача за вх. №31367/20 від 11.08.2020 року разом із додатками, згідно переліку, який у ньому наведено, відзив на позовну заяву за вх.№31341/20 від 11.08.2020 року разом із додатками, згідно переліку, який у ньому наведено.

Повторно зобов`язати Державне бюро розслідувань надати до суду у строк до 21.08.2020 року штатний розпис центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2019 рік та на 2020 рік.

У задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання та подальшу участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - відмовити.

Клопотання позивача про відкладення підготовчого судового засідання задовольнити.

Продовжити строк підготовчого провадження у справі № 420/3825/20 по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку на тридцять днів.

Відкласти підготовче засідання в даній адміністративній справі на 25.08.2020 року о 09 год. 30 хв.

Про час і місце судового засідання повідомити учасників справи.

Копію даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.М. Корой