Справа № 826/10087/17
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є., за участю секретаря: Закревської І.Л., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Донецькій області до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення №,

В С Т А Н О В И Л А:

Управління державної служби охорони при Головному управлінні МВС України в Донецькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків ДФС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 25 липня 2017 року № на суму 803713,79 грн., з яких 706003,40 грн. штраф та 97710,39 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в контексті статті 97 Податкового кодексу України, а також статтями 111 і 112 Цивільного кодексу України врегульовано порядок погашення податкових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством. При цьому, сума 280269,70 грн. недоїмки по ЄСВ, про яку йдеться у акті перевірки та в оскаржуваному рішенні вже визнана ліквідаційною комісією Управління державної служби охорони при Головному управлінні МВС України в Донецькій області і включена у третю чергу кредиторів, відтак питання задоволення заявлених кредиторських вимог податкового органу в сумі 280 269,70 грн. є вирішеним в законному порядку, тобто у відповідача не було правових підстав для нарахування пені і штрафу на суму недоїмки, оскільки закон у порядку розрахунків з кредиторами юридичною особою, що ліквідується, не передбачає таких нарахувань.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 січня 2020 року адміністративний позов Управління державної служби охорони при Головному управлінні МВС України в Донецькій області задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків ДФС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 25 липня 2017 року №.

Вказане рішення мотивовано тим, що в межах даних спірних правовідносин не здійснювалась реорганізація позивача, а була проведена його ліквідація, що встановлено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1399.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на те, що в даному випадку має місце реорганізація позивача шляхом його приєднання до Управління поліції охорони в Донецькій області. Скаржник також наголошує на тому, що судом першої інстанції безпідставно вирішено справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, оскільки даний спір підлягав розгляду в порядку загального позовного провадження, враховуючи ціну позову - 803 713,79 грн.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник просив здійснити заміну процесуального правонаступника шляхом заміни відповідача у справі (Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби) його правонаступником - Офісом великих платників податків Державної податкової служби.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також враховуючи те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до вимог статті 311 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби 25 липня 2017 року на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України в Донецькій області у розмірі 706003,40 грн. штрафу та 97710,39 грн. пені.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, УДСО при ГУМВС України в Донецькій області з 17.11.2015 перебуває в стані припинення, відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог - 19.01.2016.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 08 серпня 2017 року в розділі «Дані про юридичних осіб-правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників, їх ідентифікаційні коди» відомості про правонаступників Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в Донецькій області () відсутні.

Розглядаючи питання про законність та обгрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (у редакції, чинній на момент подання позову).

Приписами п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску, відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI, такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч.8 ст.25 Закону №2464-VI, у разі ліквідації юридичної особи - платника єдиного внеску або втрати платником з інших причин статусу платника єдиного внеску сума недоїмки сплачується за рахунок коштів та іншого майна платника. У такому разі відповідальними за погашення недоїмки є:

- ліквідаційна комісія - щодо юридичної особи - платника єдиного внеску, що ліквідується.

Статтею 97 Податкового кодексу України врегульовано питання погашення грошових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством, та передбачено наступне.

Так, під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.

У разі якщо власник або уповноважений ним орган приймає рішення про ліквідацію платника податків, не пов`язану з банкрутством, майно зазначеного платника податків використовується у черговості, визначеній відповідно до законів України (п. 97.2).

Підстави, порядок ліквідації юридичної особи та задоволення вимог кредиторів встановлено Цивільним кодексом України від 16.01.2003 №435-IV.

Згідно п.1 ч.1 ст.110 ЦК України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Частиною 9 статті 111 ЦК України передбачено, що виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.112 ЦК України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Приписами частини 1 статі 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 р. №755-IV, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає обґрунтованим посилання позивача на статтю 97 Податкового кодексу України, а також на статті 111 і 112 Цивільного кодексу України.

Так, частиною 1 статті 104 ЦК України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Також, статтею 98 ПК України, на яку посилається контролюючий орган, зокрема, п. 98.1 визначено, що під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання:

- для господарських товариств - зміна організаційно-правового статусу товариства, що тягне за собою зміну коду згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України;

- злиття платників податків, а саме передача майна платника податків до статутних фондів інших платників податків, унаслідок чого відбувається ліквідація платника податків, який зливається з іншими;

- поділ платника податків на декілька осіб, а саме поділ його майна між статутними фондами новоутворених юридичних осіб та/або фізичними особами, внаслідок якого відбувається ліквідація юридичного статусу платника податків, який поділяється;

- виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів інших платників податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується;

- реєстрацію фізичної особи як суб`єкта господарювання без скасування її попередньої реєстрації як іншого суб`єкта господарювання або з таким скасуванням.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку не здійснюється реорганізація позивача, а здійснюється його ліквідація, що встановлено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1399.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 25 липня 2017 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску за періоди 2015, 2016 та січень-лютий 2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, підлягають відхиленню доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права через не призначення даної справи до розгляду у загальному позовному провадженні, що є порушенням статті 257 КАС України, оскільки поза увагою скаржника залишилось те, що провадження у даній справі було відкрито 31.10.2017, тобто до набрання чинності норми на яку посилається податковий орган.

Отже, за відсутності на дату відкриття провадження у даній справі нормативного регулювання щодо критеріїв віднесення справ до малозначних та незначної складності тощо, відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права.

Враховуючи наведене вище, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на реорганізацію відповідача у справі, є підстави для заміни Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби його правонаступником Офісом великих платників податків Державної податкової служби.

Керуючись статтями 52, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Допустити заміну відповідача (Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби) його правонаступником - Офісом великих платників податків Державної податкової служби.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 14 серпня 2020 року

Головуючий суддя:Л.Т. Черпіцька
Судді:О.М. Кузьмишина
О.Є. Пилипенко