Справа № 227/2508/20
Суддя: Любчик В. М.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

17.08.2020 227/2508/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Першотравенського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Воробйова Ігоря Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Першотравенське відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП № 2 Першотравенського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Воробйова Ігоря Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Першотравенське відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив постанову інспектора СРПП № 2 Першотравенського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Воробйова Ігоря Сергійовича серії ДП 18 № 360399 від 20.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, провадження в даній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Вимоги обґрунтовує тим, що 10.10.2019 року він рухався з м. Першотравенськ в с. Миколаївка Дніпропетровської області по автодорозі Першотравенськ - Лугова і близько 17:00 години його було зупинено патрульною поліцією через те, що на автомобілі під час руху не горіли дальні вогні, що є порушенням п. 9.8 (д) ПДР України. Проте, він запевнив поліцейського, що дальні вогні на його автомобілі під час руху горіли. Працівники поліції вирішили перевірити наявність реєстраційних документів на автомобіль, посвідчення водія та поліс обов`язкової цивільно-правової відповідальності. Реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія він надав одразу. Почав шукати поліс та не знайшовши, почав нервувати, адже є пенсіонером та інвалідом 3-ї групи. Після чого поліцейськими було складено відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. На запитання: за що та який штраф накладено, поліцейські повідомили, що він дізнається про це з постанови, яку буде надіслано йому на поштову адресу. Зазначив, що від підпису та отримання постанови не відмовлявся, та взагалі її не бачив. Постанова на його адресу так і не надійшла, і лише 18 червня 2020 року на його адресу надійшла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки протокол щодо порушень ПДР не складався, ДТП ним скоєно не було, а інших підстав для складання постанови в разі відсутності полісу, Закон не передбачає. Постанову серії ДП18 № 360399 від 20 жовтня 2019 року складено з порушенням законодавства, оскільки в постанові відсутнє посилання на жоден з доказів, та не зазначено технічний засіб, яким було зафіксовано нібито адміністративне правопорушення, права за ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та строки оскарження постанови йому не роз`яснені, копію постанови рекомендованим листом йому надіслано не було. Крім того, поліцейським СРПП Воробйовим І.С. було порушено процедуру розгляду справи в скороченому провадженні, адже відсутня фіксація накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці вчинення правопорушення. У зв`язку з вищенаведеним, просив постанову серії ДП18 №360399 від 20 жовтня 2019 року скасувати, провадження по справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідач по справі інспектор СРПП № 2 Першотравенського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Воробйов Ігор Сергійович надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого він вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є законним, обґрунтованим та доведеним, а постанова не підлягає скасування з наступних підстав. Зазначив, що позивач, який рухався 20.10.2019 року о 16:50 год. на т/з AUDI А4 д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі м. Першотравенськ-Лугова, дійсно був зупинений працівниками СРПП через те, що останній рухався поза населеним пунктом з неввікненими денними ходовими вогнями, або ближнього світла. Було встановлено особу та повідомлено причину зупинки. У відповідності до ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію», ним було перевірено посвідчення водія ОСОБА_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на його вимогу водієм надано не було. Зазначив, що було з`ясовано всі обставини справи в порядку ст. 280 КУпАП, ОСОБА_1 було роз`яснено його права згідно ст.ст. 268, 307, 308 КУпАП, ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Після пред`явлення правопорушнику відеозапису з місця події, останній повідомив, що не встиг застрахувати своє авто та не має полісу. Перевіркою з робочого планшету на загальнодоступному сайті https://policy-web.mtsbu.ua/ було встановлено, що станом на 20.10.2019 року автомобіль не застрахований. Після чого було складено постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач з нею ознайомився, але підписувати відмовився, сів у свій автомобіль та поїхав.

Ухвалою судді 30.06.2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду із позовом, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Першотравенське відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області; зупинено виконання оскаржуваної постанови.

Сторони по справі, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

ОСОБА_1 у своєму позові справу просив розглядати без його участі.

Відповідач у відзиві просив справу розглядати у його відсутність та відмовити у позові в повному обсязі.

Представник третьої особи Першотравенське відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи та за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2019 року поліцейським СРПП № 2 Першотравенського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Воробйовим Ігорем Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 360399, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн за те, що 20 жовтня 2019 року о 16:50 годині на автодорозі Першотравенськ-Лугова водій ОСОБА_1 за межами населеного пункту керував транспортним засобом, на якому було вимкнуто світло ближнє, дальнє, денні ходові вогні, чим порушив п. 9.8 (д) ПДР України, та не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. (ґ) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. (а.с.18)

30 січня 2020 року Першотравенським відділенням поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було направлено вищезгадану постанову до Добропільського міськрайонного ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для її примусового виконання. (а.с.17)

10 червня 2020 року Добропільським МВДВС Східного МУМЮ (м.Харків) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 850 грн (а.с.19-20), яку було направлено позивачу. (а.с.19)

Позивач не погодився з постановою серії ДП18 № 360399 від 20.10.2020 року і оскаржив її до суду.

Наведене свідчить про наявність публічно-правового спору з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, ОСОБА_1 було зупинено працівником СРПП Воробйовим І.С. через те, що 20 жовтня 2019 року о 16:50 годині на автодорозі Першотравенськ-Лугова водій ОСОБА_1 за межами населеного пункту керував транспортним засобом, на якому було вимкнуто світло ближнє, дальнє, денні ходові вогні.

Пунктом 9.8. Правил дорожнього руху встановлено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

За порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідач у відзиві на позов посилався на відеодоказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на якому було вимкнуто світло ближнє, дальнє, денні ходові вогні, який начебто було пред`явлено ОСОБА_1 на місці розгляду справи по суті. Однак, у постанові серії ДП18 № 360399 у графі «до постанови додаються» такого відеодоказу не долучено, як і не надано до суду у якості додатку до відзиву та доказу обґрунтування заперечень у відзиві на адміністративний позов.

Крім того, у фабулі адміністративного правопорушення вказано на порушення ОСОБА_1 двох пунктів Правил дорожнього руху, а саме: пунктів 9.8. та 2.1. (ґ), за які Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність передбачена частиною 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 відповідно.

Статтею 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Однак, інспектором СРПП Воробйовим І.С. дії позивача в частині порушення п. 9.8. ПДР України жодним чином кваліфіковано не було.

Щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.1. (ґ) ПДР України, за що інспектором СРПП Воробйовим І.С. складено оскаржувану постанову, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута уповноваженою на то особою безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 222, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім іншого, передбаченого ст. 126 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу III зазначеної Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, крім іншого: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, крім іншого, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до пп. а) п. 2.4. Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Відповідно до ст. 21 вищевказаного Закону, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом № 1961-ІV, які не мали місце в даних правовідносинах. Отже, підстав для застосування до ОСОБА_1 санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП у інспектора СРПП Воробйова І.С. не було.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

З урахуванням того, що інспектором СРПП Воробйовим І.С. дії позивача в частині порушення п. 9.8. ПДР України, про яке вказано в оскаржуваній постанові, жодним чином кваліфіковано не було, інформації щодо окремого складання протоколу про адміністративне правопорушення або про складання 20.10.2019 року постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення в постанові серії ДП18 № 360399 не наведено, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

За правилами ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанову інспектора СРПП № 2 Першотравенського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Воробйова Ігоря Сергійовича серії ДП 18 № 360399 від 20.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП слід скасувати, задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 69, 73, 76, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАСУ, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП № 2 Першотравенського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Воробйова Ігоря Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Першотравенське відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (адреса місцезнаходження: вул. Ювілейна, буд. 33, м. Першотравенськ Дніпропетровської області, 52800), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 360399 від 20 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М.Любчик

17.08.2020