Справа № 420/2724/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2724/20
УХВАЛА

13 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши, в порядку письмового провадження заяву представника позивача про відвід судді Аракелян М.М. у справі №420/2724/20 за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, у якому позивачка просила суд:

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області () від 28.01.2020 року за №3650-51, в якій ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визначено суму податкового боргу в розмірі 2028,03 грн.;

визнати неправомірними дії Головного управління ДПС в Одеській області () щодо обліку на інтегрованих картках ІС «Податковий борг» заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код класифікації 18010300), в сумі 2028,03 грн.;

зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області () скасувати інтегрованих картках ІС «Податковий борг» заборгованість ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код класифікації 18010300), в сумі 2028,03 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/2724/20 об 14:47:42 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст.262 КАС України.

10.08.2020 року за вх.№ЕМ/455/20 та 11.08.2020 року за вх.№ЕП/12210 від представника позивача надійшла заява про відвід судді Аракелян М.М. від розгляду даної справи. В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача вказує, що дана справа перебуває на розгляді у порядку спрощеного провадження з 03.04.2020 року, однак остаточне рішення досі не прийнято, клопотання про прискорення розгляду справи не розглянуто. З огляду на це представник позивача вважає, що розгляд даної справи головуючим суддею Аракелян М.М. є неможливим, оскільки утворює підґрунтя виникнення сумнівів у позивача, а також стороннього спостерігача стосовно неупередженості судді. З урахуванням того, що відповідачем було подано відзив на позовну заяву, а позивачем - відповідь на відзив, процесуальні перешкоди для розгляду справи відсутні, а тому процесуальна бездіяльність судді Аракелян М.М. є необґрунтованою.

Відповідно до ухвали суду від 11.08.2020 року - суд зробив висновок про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про відвід судді Аракелян М.М. у справі №420/2724/20 та відповідно до положень ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою визначення судді, котрий вирішуватиме питання про відвід судді Аракелян М.М. передано до Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020 року (17:03:46), розгляд заяви про відвід призначено судді Корой С.М.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Дослідивши заяву про відвід, суд зробив висновок щодо її розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч. 4 ст. 39 КАС України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Проаналізувавши наведені позивачем у заяві про відвід судді, доводи, суд дійшов висновку щодо відсутності передбачених приписам КАС України підстав для відводу судді, оскільки доводи позивача є необґрунтованими.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява № 57067/00) зазначено, що в конкретній справі повинно існувати яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява № 7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з п.43 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96), та п.50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Загальною декларацією з прав людини (ст.10), та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантовано право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення, згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не лише у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У справі "Білуха проти України" (заява №33949/02, рішення від 09.11.2006р.) Європейським судом з прав людини зазначено, що з урахуванням об`єктивного критерію слід визначитися чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні питання того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя був небезсторонній вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно з ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, підставою за яких заявник просить відвести суддюАракелян М.М. від розгляду справи №420/2724/20 є те, що дана справа перебуває на розгляді у порядку спрощеного провадження з 03.04.2020 року, однак остаточне рішення досі не прийнято, клопотання про прискорення розгляду справи не розглянуто.

Однак, вказані обставини, на переконання суду, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з огляду на наступне.

Згідно п.3 Прикінцевих положень КАС України (у редакції від 30.03.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

З огляду на це, розгляд справи по суті судом не здійснювався, оскільки відповідачем не було реалізовано право на надання заперечення на відповідь на відзив. При цьому, ухвалою суду від 03.04.2020 року такий строк відповідачу встановлено, а повідомлень про небажання подати заперечення на відповідь на відзив до суду не надавали.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» п.3 Прикінцевих положень КАС України викладено у новій редакції, згідно якої під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, строк для подання заперечення на відповідь на відзив остаточно сплинув 06.08.2020 року і до цього моменту вирішення справи по суті без урахування права відповідача на надання заперечень на відповідь на відзив є процесуальним порушенням.

У вказаному Законі також визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Більше цього, 22.04.2020 року Верховний Суд надав роз`яснення, у пункті 7 яких визначився, що «у зв`язку з тим, що вчинення процесуальних дій та ухвалення судових рішень законодавцем поставлено в залежність від вчинення відповідних дій учасниками справи, наведене може призвести до того, що в ряді випадків суд не зможе розглянути справи, вирішити інше процесуальне питання чи ухвалити судове рішення, не порушивши права учасника справи. Тобто до закінчення карантину суди не можуть розглядати справи, в яких «зобов`язаний» учасник не вчинив процесуальної дії, яка від нього очікується, або не реалізував надані йому процесуальні права».

З огляду на це, тривалий розгляд справи не зумовлений процесуальною бездіяльністю судді, як зазначає представник позивача, а є наслідком необхідності дотримання права відповідача на подання заперечення на відповідь на відзив.

Поряд з цим, суддя Аракелян М.М. перебувала у щорічній черговій відпустці з 29.06.2020 року по 31.07.2020 року включно.

Згідно ч.1 ст.8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Щодо аргументу представника позивача стосовно відсутності реагування на клопотання про прискорення розгляду справи (вх.№ЕС/312/20 від 19.06.2020 року), суд зазначає, що в процесуальному законодавстві не вказано на обов`язок судді реагувати на такі клопотання окремим процесуальним документом. Суд констатує, що представником позивача - адвокатом Гусаровим О.Л. - залишено поза увагою продовження процесуальних строків для подання заяв по суті до завершення карантину із наступним встановленням, що усі строки, продовжені згідно із Законом №540, завершуються 06.08.2020 року - через 20 днів після набрання чинності Закону України №731-ХІ від 18.06.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на положення ч. 4 ст. 36 КАС України, суд вважає, що зазначені позивачем обставини в обґрунтування відводу є необґрунтованими, в зв`язку з чим, заява позивача про відвід судді не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 294 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Аракелян М.М. у справі №420/2724/20 за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Корой С.М.