Справа № 595/776/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 595/776/20 пров. № А/857/7803/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань - Юник А.А.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя: Федорончук В.Б., місце ухвалення - м. Бучач) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 , 01.06.2020 звернувся в суд з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.02.2020 серія БАА № 757571 про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норми процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції вирішуючи питання про відкриття провадження по справі та постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем надано докази відсутності доходу в позивача за 2019 рік, відсутність нерухомого майна, яке б приносило дохід. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно покликався на те, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, що унеможливлюють сплату судового збору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Повертаючи позовну заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 09.06.2020, подано заяву, з якої вбачається, що недоліки позову, щодо сплати судового збору не виконано.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся з позовною заявою, яка ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 09.06.2020 залишена без руху у зв`язку з тим, що позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви.

Крім цього, вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем було подано, зокрема, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників про суми виплачених доходів та утримання податків від 25.05.2020. Згідно вказаних відомостей, за період з 1 кварталу 2019 по 4 квартал 2019, інформація про доходи позивача відсутня.

Позивачем, 16.06.2020 на виконання ухвали від 09.06.2020, направлено заяву про усунення недоліків позовної заяви та повторно клопотання про звільнення від сплати судового збору, до якого додано: інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого позивач не має у своїй власності нерухомого майна; витяг з Єдиного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб та громадських формувань, згідно якого позивач не є фізичною особою-підприємцем.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги до позовної заяви визначенні у ст. 169 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 169 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (ч. 3. 1 ст. 169 КАС України).

Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд апеляційної інстанції, враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17, згідно з якими у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення (предметом якого є розглядуваний спір) у розумінні статей 287, 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 420 грн 40 коп (2102*0,2=420,40).

У свою чергу, згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В ч. 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас, конструкція наведених правових норм, дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин. При цьому, в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставин, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору, у свою чергу, такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, Законом України «Про судовий збір» чітко визначено підставу для звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем при зверненні з позовною заявою до суду, разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників про суми виплачених доходів та утримання податків від 25.05.2020 (а. с. 9 зворот). Згідно вказаних відомостей, за період з 1 кварталу 2019 по 4 квартал 2019, інформація про доходи позивача відсутня.

Таким чином, зі змісту клопотання вбачається, що наведені у ньому доводи є обґрунтованими, а надані докази достатніми та підтверджують те, що майновий стан ОСОБА_1 , перешкоджає йому сплати судовий збір у встановленому законом розмірі.

Отже, враховуючи вимоги ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 132 КАС України та те, що розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо звільнення від сплати судового збору, а тому ухвала суду першої інстанції про повернення позову є передчасною та прийнята з порушення вимог КАС України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при поверненні позовної заяви у справі допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 132, 133, 313, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 595/776/20 - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 13.08.2020