Справа № 204/2498/20
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/2498/20
Провадження № 2-а/204/68/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Пришляк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Павленко Павла Олександровича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Павленко Павла Олександровича, в якому він просить визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕАК № 2404589 від 18.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 18 квітня 2020 року, близько 01.30 год., він керував транспортним засобом Lexus RX 400Н, номерний знак НОМЕР_1 , у місті Дніпрі, не порушуючи правил дорожнього руху, та рухався по вул. Святослава Хороброго у напрямку з проспекту Гагаріна до проспекту Олександра Поля. Дорога з одностороннім рухом була зовсім пустою, праворуч на дорозі були викопані та огороджені ями, які він об`їжджав не порушуючи ніяких правил. Позаду нього їхала машина патрульної поліції, яка згодом зробила звуковий сигнал, щоб він зупинився. Коли він зупинився, підійшов патрульний і повідомив, що у нього не працює підсвітка номера. Він вийшов з машини, щоб пересвідчитись у повідомленій йому інформації, однак номер освітлювався. Далі, інший патрульний заявив, що у нього немає дзеркала на правій передній двері автомобіля. Дзеркала немає через те, що воно луснуло (не через ДТП). На це він відповів, що згідно правилам на правій двері наявність дзеркала необов`язкова, обов`язкова на лівій. Тоді патрульний заявив, що він рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, на що він патрульному відповів, що об`їжджав огороджені ями, як власне і вони, коли їхали за ним. Однак, це не переконало патрульного. Потім, поліцейський повідомив, що перевірить, чи є у нього поліс ОСЦПВ та його чинність. У нього поліс ОСЦПВ виявився прострочений. Коли він запитав, чи є у них відеозапис того, що він порушив, поліцейські показали рукою на відеореєстратор патрульної машини і все. Винесли відносно нього постанову серії ЕАК № 2404589 від 18.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яку він підписав. На його незгоду з порушенням, патрульний заявив, що у нього є право оскаржити постанову. Він заперечував щодо наявності порушення правил дорожнього руху. Оскільки порушень правил дорожнього руху він не вчиняв та його зупинка була незаконною, то і отримані відомості про відсутність чинного полісу він вважає неналежними. Крім того, зазначив, що поліцейські порушили встановлений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також зазначив, що оскаржувана постанова не містить посилання щодо здійснення відеофіксації. У патрульної поліції не було підстав зупиняти автомобіль та перевіряти документи водія. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

25 червня 2020 року до суду надійшла заява представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Марченко А.О., в якій він просив залучити Департамент патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Розглянувши вказану заяву, з урахуванням положень ч. 2 ст. 49 КАС України, суд 12 серпня 2020 року ухвалив залучити Департамент патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки вирішення даної справи може вплинути на права, інтереси та обов`язки Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Також, 25 червня 2020 року від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Марченко А.О. на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Департамент патрульної поліції Національної поліції України вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 18 квітня 2020 року поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи транспортним засобом Lexus RX, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпро, по вул. Святослава Хороброго, в районі будинку 16 рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, а також не мав чинного полісу ОСЦПВ власників наземних ТЗ на даний транспортний засіб, чим порушив п. 2.1. «ґ» Правил дорожнього руху України. Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, за вчинення якого ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Пояснення позивача, наведені у позовній заяві, щодо відсутності в його діях адміністративного правопорушення, вважає спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Звертає увагу на той факт, що згідно бази даних МТСБУ водій не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на зазначений автомобіль. Наголошує, що зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, зазначає, що під час вирішення судами справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності визнання постанови (інших рішень) про притягання до адміністративної відповідальності протиправною чинним законодавством не передбачено. Отже, спеціальними нормами чинного законодавства встановлені певні обмеження щодо способу судового захисту, який може бути застосовано судом саме по цій категорії справ. Відтак, позовні вимоги щодо визнання дій протиправними не можуть бути задоволені під час розгляду даної справи. Враховуючи викладене просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

09 липня 2020 року від відповідача поліцейського батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Павленко П.О. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, які аналогічні викладеним у письмових поясненнях представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Марченко А.О.

12 серпня 2020 року в судовому засіданні представник позивача - Пришляк О.В. надала суду письмові пояснення на відзив на позовну заяву відповідача, в яких зазначила наступне. Пояснення відповідача не можуть бути враховані в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв як службова особа - інспектор патрульної поліції. Свідчення тільки такої особи у цій справі не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. У поясненнях про неможливість надати відеозапис представник не надав ніяких доказів по те, що запис взагалі був у наявності і його було знищено. Працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху. Отже, визнання позивачем про відсутність полісу страхування було отримано у незаконний спосіб. Ненадання інспектором можливості реалізувати клопотання особи про надання правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач та його представник - Пришляк О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Позивач також пояснив, що вночі 18 квітня 2020 року він керував автомобілем Lexus RX 400Н, номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Святослава Хороброго у м. Дніпрі, де був зупинений відповідачем без жодних передбачених законом підстав. У нього дійсно був прострочений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, вважає, що оскільки його зупинили незаконно, то і правових підстав вимагати від нього страховий поліс у відповідача не було.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у письмовому поясненні просив розглядати справу без його участі та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18 квітня 2020 року поліцейським батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Павленко Павлом Олександровичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2404589 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 6).

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАК № 2404589 від 18 квітня 2020 року, водій ОСОБА_1 , 18 квітня 2020 року, о 01.40 год., керуючи автомобілем Lexus RX 400Н, номерний знак НОМЕР_1 , у м. Дніпрі, по вул. Святослава Хороброго, 16, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, а також не мав чинного полісу ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів на даний транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху - відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

У пункті 2.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно з п. 2.4а Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

В оскаржуваній постанові зазначено, що транспортний засіб позивача був зупинений відповідачем, оскільки позивач рухався в крайній лівій смузі при вільній правій.

Так, згідно п.п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Позивач у позовній заяві не заперечує, що відповідач повідомив позивача про причину зупинки, зазначивши, серед іншого, що позивач рухався в крайній лівій смузі при вільній правій. Сам позивач також не заперечував, що в районі будинку АДРЕСА_1 18 квітня 2020 року він рухався у крайній лівій смузі. Твердження позивача про те, що у крайній лівій смузі біля будинку № АДРЕСА_1 він рухався, оскільки об`їжджав огороджені ями, не підтверджені належними та допустимими доказами, а надані позивачем фотознімки (а.с. 5) суд не може прийняти в якості належних та допустимих доказів по справі, оскільки невідомо де, ким та коли зроблені вказані фотознімки. Більш того, самим же позивачем на його карті-схемі біля будинку № АДРЕСА_1 жодних огороджених ям не позначено, а вказано, що такі огорожі розміщені біля будинків № 19 та 35 по вул. Святослава Хороброго у м. Дніпрі.

Відповідно до п. 2, 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Тобто, Законом України «Про Національну поліцію» поліцейських наділено правом, у випадках передбачених законом, вимагати від осіб пред`являти відповідні документи.

Оскільки у відповідача було достатньо підстав вважати, що позивач вчинив адміністративне правопорушення він, керуючись приписами діючого законодавства України, мав право вимагати у позивача пред`явлення ним документів, зазначених в п. 2.1 Правил дорожнього руху.

А позивач в свою чергу був зобов`язаний виконати вимогу поліцейського та пред`явити відповідні документи, оскільки у відповідності до п. 2.4а Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Після повідомлення про причину зупинки, відповідач попросив позивача пред`явити для перевірки чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак, як зазначив сам позивач у позовній заяві, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у позивача був прострочений, а отже чинного полісу страхування позивач не мав.

Відсутність у позивача чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підтверджується також витягом з бази Моторного транспортного страхового бюро України, згідно даних якого поліс на транспортний засіб номерний знак НОМЕР_1 , станом на 18 квітня 2020 року не знайдено (а.с. 26).

Твердження позивача про відсутність у відповідача права перевірити документи шляхом їх пред`явлення є надуманими, безпідставними, такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні діючого законодавства України на власну користь, оскільки він, як водій, зобов`язаний надавати документи для перевірки без будь-яких застережень, та не наділений правом вимагати від поліцейського вчинювати будь-які дії з метою надання власної оцінки законності вимогам поліцейського.

Отже судом встановлено, що 18 квітня 2020 року позивач порушив вимоги п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, а саме не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за яке законом передбачене накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425,00 грн.).

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що прийнявши рішення про винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2404589 від 18 квітня 2020 року поліцейський батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Павленко Павло Олександрович діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, тобто дії відповідача не були протиправними.

Доказів на підтвердження неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи таких обставин не було встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови не є протиправними, а постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ЕАК № 2404589 від 18 квітня 2020 року є законною та не підлягає скасуванню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 14-2, 122, 219, 251, 265-4, 279-1, 280, 288, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Павленко Павла Олександровича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез