Справа № 320/2861/20
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року 320/2861/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в зоні відчуження з 01.01.2010 по 31.05.2019 в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" на посаді дезактиваторника як роботу по списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зробити перерахунок пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в зоні відчуження з 01.01.2010 по 31.05.2019 в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" на посаді дезактиваторника як роботу по списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зробити перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу, починаючи з 05.11.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відмова пенсійного органу у зарахуванні їй в повному обсязі роботи з особливо шкідливими умовами праці у пільговому обчисленні до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" з 01.01.2010 по 31.05.2019 є протиправною, оскільки як свідчать наявні у матеріалах даної справи письмові докази, а також документи, що містяться у пенсійній справі, зі сторони позивача виконані всі вимоги законодавчо-нормативних актів щодо переліку документів, які подаються до Пенсійного Фонду для отримання пенсії у збільшеному розмірі з урахуванням спеціального страхового стажу за період роботи в особливо шкідливих умовах праці у зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

При цьому, позивач зауважила, що вона працювала в цій компанії та була зайнята повний робочий день на виконанні робіт у зоні відчуження, а тому період роботи з 01.01.2010 по 31.05.2019 має бути зарахований до стажу роботи у полуторному розмірі.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що зарахування періодів роботи позивача здійснено правомірно на підставі наявних у пенсійній справі документів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12.03.2020 на усій території України карантин. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від17.06.2020 №500) дію карантину продовжено до 31.07.2020.

При цьому, пунктом 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

В такій редакції пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України діяв до 17.07.2020.

17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 №731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Вказаним Законом пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 18.06.2020 №731-ІХ процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" N540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.
Враховуючи те, що матеріали справи не містять будь-яких заяв або клопотань учасників справи щодо неможливості її розгляду через запровадження на усій території України карантину, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області 14.01.2000, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач з 10.04.2002 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з наказом від 05.11.2008 №99і позивач з 03.11.2008 була прийнята на роботу в Компанію "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанію "Буйг Траво Пюблік" на виконання проекту "Грантова угода (Чорнобильський фонд "Укриття": Новий безпечний конфаймент" (Франція) в Україні) на посаду прибиральника службових приміщень, що підтверджується записом у трудовій книжці за №34.

З 03.03.2009 на підставі наказу №26ід від 03.03.2009 позивач переведена на посаду дезактиваторника.

На цій посаді, виконуючи обов`язки в зоні відчуження, позивач пропрацювала по 31.05.2019 та була звільнена з роботи за п. 2 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку трудового договору) згідно з наказом №66 від 29.05.2019, про що у трудовій книжці містяться записи за №35 та №36.

Робота позивача в зоні відчуження в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" була віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ):

- з 01.01.2010 по 02.08.2016 згідно з позицією 22.1-1г Списку №1 виробництв, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Список №1), затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 №36 зі змінами, внесеними постановою КМУ від 24.02.2010 №173;

- з 03.08.2016 - за п. 4 розділу XXII Списку №1 (Робота в зоні відчуження "Працівники, зайняті на роботах в зоні відчуження, сумарна щільність забруднення території якої радіонуклідами становить 100кБк/м2 і більше") згідно з постановою КМУ №479 від 04.07.2016, якою внесені зміни до постанови КМУ №461 від 24.06.2016, що набрала чинності з 01.01.2018.

05 листопада 2019 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - УПФУ в Київській області) через Славутицький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) УОГ ГУ ПФУ в Київській області із заявою №1737 про зарахування у пільговому обчисленні до її страхового стажу періоду роботи в зоні відчуження з 03.11.2008 по 31.05.2019 в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" на посаді дезактиваторника та проведення перерахунку її пенсії у зв`язку зі збільшенням страхового стажу, надаючи комплект документів, що підтверджують такий стаж: видані вказаним підприємством довідки про роботу в зоні відчуження за №166 від 02.06.2019 та про дозу зовнішнього опромінення за №111-96 від 10.06.2019.

Позивач у позовній заяві зазначає, що завірені печаткою Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" копії розрахункових листів, в яких зазначено розмір оплати праці під час роботи в зоні відчуження та табелів обліку робочого часу з інформацією про кількість робочих днів у 30-км зоні відчуження, за період з 01.01.2010 по 31.05.2019 в неї спеціалістом фонду прийняті не були.

У зв`язку з цим, на підтвердження страхового стажу за період роботи з 01.01.2010 по 31.05.2019 в зоні відчуження в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт професій, посад і показників, затвердженим КМУ, позивач подала завірені копії розрахункових листів та табелів обліку робочого часу за вказаний період разом із письмовою заявою від 26.02.2019, яку відповідач зареєстрував за №2325/1-1000-20.

Листом від 11.11.2019 №18 за №41/103-23 відповідач повідомив позивачу про відмову у перерахунку пенсії посилаючись на те, що згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач скористалась правом на перерахунок 27.02.2019, який проведено з 01.03.2019 та право на наступний перерахунок набуде 01.03.2021.

Після отримання відповіді позивач знову звернулась до ГУ ПФУ в Київській області із заявами від 11.02.2020 за №1334/1-1000-20 та від 26.02.2020 №2325/1-1000-20 з проханням роз`яснити, чи зараховано у пільговому обчисленні до її страхового стажу періоду роботи в зоні відчуження в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" з 03.11.2008 по 31.05.2019 та врахувати документи, подані нею на підтвердження вказаного вище спеціального страхового стажу.

Листами від 13.03.2020 за №1000-0224-8/18080 та №1000-0224-8/18425 ГУ ПФУ в Київській області відмовило у зарахуванні до стажу за Списком №1 періоду роботи, починаючи з 01.01.2010.

На обґрунтування відмови відповідач послався на те, що позивачем не виконано умов, необхідних для зарахування до стажу за Списком №1 періоду роботи в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік", а саме:

- вказане підприємство відсутнє у переліку Підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники який зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, затвердженому наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України №576 від 13.03.2012, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 16.05.2012 за №771/21084;

- не надано документів на підтвердження проведення атестації робочих місць на підприємстві, яка з 01 січня 2010 року є обов`язковою. Зокрема, з 01.01.2010 по 02.08.2016 з урахуванням позиції 22.1-1г розділу І підрозділу XXII Списку №1 (затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 №36), а з 03.08.2016 - за п. 4 розділу XXII Списку №1 постанови КМУ №479 від 04.07.2016, якою внесені зміни до постанови КМУ №461 від 24.06.2016, яка набрала чинності з 01.01.2018.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у зарахуванні до стажу роботи періоду роботи в зоні відчуження з 01.01.2010 по 31.05.2019 в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік", позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV ( далі - Закон №1058-ІV) визначено, що цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління від 22.12.2014 №28-2 передбачено, що управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" запроваджено поняття і визначення страхового стажу та встановлено для періоду роботи чи іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, починаючи з 1 січня 2004 року.

Зокрема, стаття 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що страховий стаж-період (строк),- протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" закріплено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У той же час, періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом ( частина 3 статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (частина 1 статті 24 Закону №1058-IV).

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року ( частина 3 статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс = См х ВС: 100%х 12, де

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Проте, зважаючи на частину 3 статті 24 Закону №1058-IV, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Таким чином, сума місяців страхового стажу є одним з чинників, від якого залежить розмір пенсії.

На підтвердження наявного у позивача спеціального страхового стажу, що впливає на визначення коефіцієнту страхового стажу та у зв`язку з цим збільшення розміру пенсії, за період роботи в зоні відчуження з 01.01.2010 по 31.05.2019 в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік", позивачем у листопаді 2019 року було подано до відповідача через Славутицький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) УОГ ГУ ПФУ в Київській області довідку про роботу в зоні відчуження №166 від 02.06.2019; довідку про дози зовнішнього опромінення за №111-96 від 10.06.2019 та у лютому 2020 року - за період з січня 2010 року по травень 2019 року - копії розрахункових листів, в яких зазначено розмір оплати праці під час роботи в зоні відчуження та копії табелів обліку робочого часу, які підтверджують перебування в зоні відчуження повний робочий день, завірені печаткою підприємства.

Дані документи у сукупності з раніше поданими до відповідача, які містяться у матеріалах пенсійної справи, а саме довідками за формою №122, виданими Компанією "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанією "Буйг Траво Пюблік" за №108 від 04.11.2010, №4 від 10.01.2011, №4 від 11.01.2013, а також довідкою №204 від 06.07.2015, є достатніми для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2010 по 31.05.2019 в зоні відчуження у вказаному підприємстві як спеціального стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за Списком №1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з 1 січня 1993 року відповідними постановами, в тому числі і постановою від 27.04.2006 №571 ( зі змінами, внесеними постановами від 04.04.2007 №610, від 11.09.2007 №1121, від 05.12.2007 №1400) обумовлювалось зарахування в полуторному розмірі періодів роботи (служби) в зоні відчуження для визначення права на пенсію на пільгових умовах.

Проте, для визначення права на пенсію за віком, періоди роботи (служби) в зоні відчуження з 01 січня 2004 року при наявності відповідних документів, зараховуються в полуторному розмірі, а для обчислення розміру пенсії (визначення коефіцієнту страхового стажу) зазначений період зараховується в страховий стаж в одинарному розмірі, як це передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV.

Як вбачається з листів відповідача від 13.03.2020 за №1000-0224-8/18080 та №1000-0224-8/18425, отриманих у відповідь на звернення позивача, по наявних у пенсійній справі документах загальний трудовий стаж позивача становить 43 роки 4 місяці 29 днів, стаж зараховано по 31.01.2019, в тому числі робота за Списком №1 - з 03.03.2009 по 31.12.2009 (згідно з довідкою Ф-122 №108 від 04.11.2010, виданої Компанією "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанією "Буйг Траво Пюблік").

Отже, період роботи позивача в зоні відчуження в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" з 01.01.2010 по 31.05.2019 не зарахований відповідачем до стажу роботи за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, який не є виключним та вичерпним, наведено у п.п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (з наступними змінами), зокрема: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсі, а також переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (пункт 4.1 Порядку №22-1).

При прийманні документів територіальний орган ПФУ: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); 4) видає пам`ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі (пункт 4.2 Порядку №22-1).

Територіальний орган ПФУ здійснює всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих документів (пункт 4.7 Порядку №22-1).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що нарахування пенсії в повному обсязі ("правильному" розмірі) покладається на відповідний територіальний орган ПФУ, а тому у протилежному випадку даний орган буде діяти не на підставі і не в межах повноважень і не згідно з чинним законодавством. Тому такі дії мають бути визнані протиправними та вчиненими з вини органу - суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що у витягу з підсистеми призначення та виплати пенсій станом на 01.01.2019 визначено повний страховий стаж для розрахунку 43 роки 4 місяці 29 днів, що становить 520 місяців.

При цьому зазначено, що страховий стаж в одинарному розмірі та з урахуванням кратності за період з 01.01.2010 по 31.12.2016 становить 7 років та з 01.01.2017 по 31.01.2019 - 2 роки 1 місяць.

Отже, стаж роботи позивача з 01.01.2010 по 31.01.2019 в одинарному розмірі та з урахуванням кратності становить 9 років 1 місяць.

Згідно з протоколом призначення пенсії станом на 24.06.2019, який було видано позивачу спеціалістом фонду з підсистеми призначення та виплати пенсій, коефіцієнт стажу становить 0,43333.

У разі врахування відповідачем періоду з 01.01.2010 по 31.01.2019 як стажу роботи за Списком №1, останнім відповідно до вимог абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік стажу роботи за вказаний період до страхового стажу позивача мало б зараховуватися додатково по одному року.

Отже, коефіцієнт стажу позивача мав би визначатися таким чином.

Страховий стаж становить 43 роки 4 місяці 29 днів (520 місяців), з них 9 років 1 місяць (109 місяців) стаж роботи по Списку №1.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% становить 0,52333.

Тобто, 520 місяців + 108 місяців (9 повних років стажу роботи по списку №1) = (628 місяців х 1 %) / (100% х 12)).

Отже, розмір пенсії за віком з урахуванням такого коефіцієнту страхового стажу становитиме 8387,69 грн. (заробітна плата позивача) х 0,52333 (коефіцієнт страхового стажу) = 4389,52 грн., що є більшим від розміру пенсії, обчисленого, наприклад, з 01.07.2019 по 30.11.2019 (3634,64 грн.).

Крім того, кількість місяців страхового стажу впливатиме на визначення доплати за понаднормований стаж, призначений позивачу згідно з абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом 1 цієї частини. Наявний в особи понаднормований стаж не може бути обмежений.

Відповідно до пенсійної справи позивача та згідно з протоколом призначення пенсії станом на 24.06.2019 доплата за понаднормований стаж позивача за 13 років становить: за період з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 203,32 грн., за період з 01.12.2019 - 30.04.2022 - 212,34 грн.

Отже, якщо позивачу буде зараховано спірний період роботи в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" як стаж роботи за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що, відповідно, збільшить її страховий стаж згідно з абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то це також вплине на визначення розміру доплати за понаднормований стаж.

Так, якщо станом на 2019 рік понаднормований стаж позивача згідно з даними пенсійної справи становить 13 років, то, відповідно, він збільшиться до 22 років (13 років + 9 років стажу за списком №1, обрахованого відповідно до абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону №1058-IV).

Таким чином, доплата за понаднормований стаж становитиме 22 роки х 1 відсоток пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 цього Закону, та визначатиметься таким чином:

22 роки х 15,64 грн. = 344,08 грн., де

22 роки - тривалість понаднормованого стажу, з урахуванням періоду роботи за списком №1;

15,64 грн. - один відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абз.1 ч. 2 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванням, що встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (з 01.07.2019 - 1564 грн.)

Отже, наведені вище розрахунки підтверджують той факт, що неврахування відповідачем спірного періоду роботи позивача в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" з 01.01.2010 як стажу роботи за Списком №1 є неправомірним.

Щодо обґрунтування відмови відповідача відсутністю вказаного підприємства в Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженому наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України №576 від 13.03.2012 (далі - Перелік №576), суд зазначає наступне.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2010 №173, підрозділ 1 розділу XXII Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 16.01.2003 №36, було доповнено позицією "22.1-1г працівники, зайняті повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджується МНС за погодженням з Мінпраці та МОЗ".

Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України №576 від 13.03.2012 затверджено Перелік підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2012 за №771/21084.

Компанія "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанія "Буйг Траво Пюблік" у цьому переліку відсутня.

Проте, зазначене підприємство і не могло бути внесене до цього переліку, оскільки є товариством без статусу юридичної особи, що діє в Україні на підставі свідоцтва про акредитацію у якості виконавця проекту міжнародної технічної допомоги.

Так, відповідно до листа Державного агентства України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) від 16.01.2020 №1-146/3.2-20, отриманого на адвокатський запит, Компанія "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанія "Буйг Траво Пюблік" отримала від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Свідоцтво від 12.11.2007 №186 про акредитацію виконавця (юридичної особи-нерезидента) проекту (програми) міжнародної технічної допомоги в рамках Грантової угоди (Чорнобильський фонд "Укриття": Новий безпечний конфаймент), відповідно до рамкової Угоди між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку стосовно діяльності Чорнобильського фонду "Укриття" в Україні від 20.11.1997. Свідоцтво про акредитацію організації підтверджує її статус, як такої, що виконує проект (програму) міжнародної технічної допомоги, відповідно до міжнародного договору України. Термін дії свідоцтва до 30.09.2020.

Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" у період з 2010 року по 2019 рік видавались спеціальні дозволи на провадження окремих видів діяльності на території зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення, що підтверджується копіями листів ДАЗВ від 27.11.2019 №1-4909/3.2-19, від 16.01.2020 №1-46/3.2-20 та копіями спеціальних дозволів за вказаний період, які додаються.

Отже, діяльність Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік", що полягає у технічній допомозі в рамках Грантової угоди (Чорнобильській фонд "Укриття": Новий безпечний конфаймент), пов`язана з діяльністю ДСП "Чорнобильська АЕС", яке внесене до Переліку №576.

Щодо обґрунтування відмови відповідача відсутністю документів, що підтверджують проведення атестації робочих місць та не проведення такої атестації підприємством, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 №1451/11731 (далі - Порядок №383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Проте, як зазначено у листах відповідача від 13.03.2020 за №1000-0224-8/18425 та №1000-0224-8/18080, атестація робочих місць в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" не проводилась.

Згідно з відповіддю Головного управління Держпраці у Київській області від 28.11.2019 №42/3/19/20535, на підставі інформації, отриманої від Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" з`ясовано, що атестація робочих місць за умовами праці вперше була проведена у 2014 році та надано наказ від 21.11.2013 №088 "Про атестацію робочих місць за умовами праці", проведення чергової атестації заплановано у 2019 році.

У той же час, у відповіді Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" від 25.11.2019 №371 на адвокатський запит зазначено про відсутність законних підстав для видачі позивачу уточнюючої довідки за формою додатку №5, у зв`язку з не проведенням досліджень для обґрунтування віднесення робочих місць до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці.

Проте, товариство з обмеженою відповідальністю "Навчально-виробничий центр "Новатор" у відповіді від 13.01.2020 №1 на адвокатський запит повідомило, що лабораторією цього підприємства 13.05.2014 в рамках атестації робочих місць Компанією "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанією "Буйг Траво Пюблік" проводилось санітарно-гігієнічне обстеження робочого місця дезактиваторника, за результатами якого для подальшого складання карт умов праці, гігієнічної оцінки та призначення пільг та компенсацій були складені та передані Компанії відповідні протоколи обстежень.

Отже, із зазначених звернень вбачається, що позивачем вжито всіх можливих заходів з метою отримання документів, які підтверджують атестацію робочих місць в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік", а також уточнюючої довідки про пільговий характер роботи за спірний період.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №422) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі-Методичні рекомендації №41).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим органом і працівником у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій №41 атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства.

Проте, жодні причини, з яких атестація не була проведена, не є підставою для відмови в зарахуванні відповідного стажу позивачеві, оскільки особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 або Списку №2, робоче місце якої підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення такої атестації.

Отже, проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, який зазначена у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19, особи зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 та Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ.

З аналізу наведеного вбачається, що цей висновок може бути застосованим не тільки на стадії визначення права на пенсію за віком, але й для обчислення розміру пенсії (визначення коефіцієнту страхового стажу).

Таким чином, укладаючи трудовий договір з Компанією "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанією "Буйг Траво Пюблік", позивач мала законні очікування на пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством, в тому числі на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Виходячи з наведеного, позивачем було надано відповідачеві необхідні документи, які підтверджують наявність спірного стажу роботи в зоні відчуження після 01.01.2010, який для обчислення пенсії підлягав зарахуванню як стаж роботи за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 16.01.2003 №36, проте відповідач цього не зробив, допустивши протиправність своїх дій.

Наслідком таких неправомірних дій відповідача є зменшення розміру пенсії позивачеві та обмеження її відповідного права, зокрема права на мирне володіння майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Так, стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-ІV передбачає застосування національними судами Конвенції та практики Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ) як джерела права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У справі "Сук проти України" (заява №10972/05) ЄСПЛ зазначає, що поняття "майно" в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися "майновими правами" і, відповідно, "майном" у розумінні цього положення. Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні зміни законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх паданні, доки законодавче положення залишається чинним (пункти 22, 23).

Якщо у договірній державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, зумовлені або не обумовлені попередньою сплатою внесків, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, для осіб, що відповідають вимогам такого законодавства (пункт 41 справи ЄСПЛ "Пічкур проти України", заява №10441/06 ).

Таким чином, право на пенсію підпадає під сферу дії ст. 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовляти у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

З юридичною природою соціальних виплат, втому числі пенсій, пов`язані також принцип захисту "законних очікувань" та принцип правової визначеності, які є елементами правової держави та передбаченого частиною 1 статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні "Суханов та Ільченко проти України" (заява №68385/10 та №71378/10) у пункті 35 зазначив, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Щодо принципу правової визначеності ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (заява № 28342/95) вказав, що цей принцип є складовою верховенства права (п. 61) та у справі "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови" (заява №45701/99) зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

Отже, суд погоджується з доводами позивача, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу у пільговому обчисленні у полуторному розмірі до страхового стажу при обчисленні пенсії період роботи у зоні відчуження в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" з 01.01.2010 по 31.05.2019.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 у справі №810/3709/18 та від 17.03.2020 у справі №320/3999/19.
При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатньо належних і достовірних доказі на підтвердження правомірності своїх рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач є звільненим від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати присудженню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в зоні відчуження з 01.01.2010 по 31.05.2019 в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" на посаді дезактиваторника як роботу по списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зробити перерахунок пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати у пільговому обчисленні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в зоні відчуження з 01.01.2010 по 31.05.2019 в Компанії "Вінсі Констрюксьон Гран Проже"/Компанії "Буйг Траво Пюблік" на посаді дезактиваторника як роботу по списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зробити перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням страхового стажу, починаючи з 05.11.2019.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.