Справа № 264/3727/20
Суддя: Мушкет О. О.
Дата ухвалення: 2020-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/3727/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Мушкета О.О.

за участю секретаря Дарменко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради (далі - Комісія) про скасування постанови адміністративної комісії про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 731 від 03.06.2020 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. за те, що 30.04.2020 року о 12 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 виявлено захаращення міської території, прилеглої до торгівельного павільйону, де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 ящиками з розсадою, чим порушила п.п. 11 п. 15.1. Розділу 15 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради № 6/8-616 від 21.06.2011 року зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011 року № 6/11-962 від 16.04.2011 року № 6/27-3040 та № 7/14-1099 від 23.12.2016 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана нею постанова є безпідставною, не відповідає обставинам справи та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків адмінкомісії фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, а саме: захаращення території не було садівний матеріал був винесений тільки для дотримання санітарних та протиепідеміологічних норм, у представників Інспекції з благоустрою не було підстав для проведення перевірки та складання адміністративного протоколу, сам протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також порушені Комісією строки розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного просила визнати дії відповідача щодо притягнення її до адміністративної відповідальності неправомірними а постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. скасувати.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, а також просила суд слухати справу у її відсутності.

Представники відповідача, до суду на розгляд справи не з`явився за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не скориставшись правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 30 квітня 2020 року посадовою особою Інспекції міської ради з благоустрою міста Маріуполя відносно позивача складено протокол № 003158, згідно з яким в АДРЕСА_1 виявлено захаращення міської території, прилеглої до торгівельного павільйону, де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 ящиками з розсадою, чим порушено п.п. 11 п. 15.1. Розділу 15 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради № 6/8-616 від 21.06.2011 року зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011 року № 6/11-962 від 16.04.2011 року № 6/27-3040 та № 7/14-1099 від 23.12.2016 року, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу постановою Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 731 від 03.06.2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку).

Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 152 КУпАП встановлено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення (проступку) є суспільні відносини у сфері благоустрою. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів (формальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон) громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають (ст. 20 Закону).

Згідно зі ст. 34 Закону органами місцевого самоврядування розробляються та затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту, невиконання яких, відповідно до ст. 42 Закону, тягне за собою притягнення осіб, до відповідальності, в тому числі адміністративної.

Підпунктом 11 пункту 15.1 Правил благоустрою території міста Маріуполя (далі - Правила) встановлено заборону захаращення об`єктів благоустрою й визначено предмети, на які вона розповсюджується та якими є будівельні й інші матеріали, конструкції, сміття, великогабаритні, ремонтні, побутові відходи, відходи виробництва, накопичені снігу та лід, столи, лотки, ящики, мішки, ялинки тощо.

Таким чином, «захаращення» стає обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, у вчиненні якого визнано винним позивача, а отже для вирішення питання про наявність у його діях ознак цього правопорушення важливим є правильне розуміння значення терміну «захаращування».

Академічний тлумачний словник української мови визначає слово «захаращувати» як дієслово за значенням ставити, класти що-небудь у великій кількості, безладно, заповнювати все місце, весь простір; скупчувати у великій кількості, запруджувати, загороджувати собою який-небудь прохід, місце, простір; переобтяжувати, переповнювати що-небудь зайвим, непотрібним, затемнюючи основне (Словник української мови: в 11 томах. - Том 3, 1972. - Стор. 375).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, зокрема, не представлено відео- або фото фіксації вчинення даного адміністративного правопорушення, не долучено до матеріалів справи показання свідків, а також не надано чітких відомостей щодо суті самого правопорушення.

Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови посадовою особою Інспекції міської ради з благоустрою міста Маріуполя можливості немає.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не були, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин суд вважає, що постанова № 731 від 03.06.2020 року, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. підлягає скасуванню, оскільки винесена всупереч вимогам діючого законодавства та лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, без наявності інших доказів по справі, а справа закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем доказів порушення позивачем Правил благоустрою території м. Маріуполя не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 - 246, 250, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради (далі - Комісія) про скасування постанови адміністративної комісії про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП - задовольнити.

Постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 731 від 03.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України -

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: О. О. Мушкет