Справа № 300/1994/20
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"17" серпня 2020 р. справа № 300/1994/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофімов Руслан Валерійович, до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій) за період з 26.07.2017 по день фактичної виплати 07.02.2020 терміном 985 днів, виходячи із середньо денного грошового забезпечення, в розмірі 408 390,85 гривень, -
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофімов Руслан Валерійович (надалі по тексту також - ОСОБА_1 , позивач), 11.08.2020 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі по тексту також - відповідач) про стягнення середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій) за період з 26.07.2017 по день фактичної виплати 07.02.2020 терміном 985 днів, виходячи із середньо денного грошового забезпечення, в розмірі 408 390,85 гривень.
Пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
З`ясовуючи відповідність адміністративного позову вимогам, визначених в КАС України, необхідно вказати, що за змістом частини 6 статті 161 вказаного Кодексу у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Із змісту адміністративного позову слідує, що позивач просить стягнути із Військової частини НОМЕР_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій) за період з 26.07.2017 по день фактичної виплати 07.02.2020 терміном 985 днів, виходячи із середньо денного грошового забезпечення, в розмірі 408 390,85 гривень.
Отже, предметом даного адміністративного спору є стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, що не входить до структури заробітної плати.
Відповідно до частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
За змістом частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
У Рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 4-рп/2012 Конституційний Суд України роз`яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
Разом із тим суд акцентує увагу, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 815/2681/17.
Як слідує із пункту 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4218/16, пункту 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц і пункту 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №711/4010/13-ц середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати допомоги/компенсації) не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною винагородою, що входить до такої структури. Відповідне відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, хоч і розраховується, виходячи із середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою.
За правилами частини 1 статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 цього Кодексу).
У даній категорії справ процесуальний закон визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Такий позов, як свідчить відтиск поштового штемпеля на конверті, представник позивача направив поштовим зв`язком на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 05 серпня 2020 року, який було зареєстровано в суді 11 серпня 2020 року.
За доводами ОСОБА_1 , остаточний розрахунок з позивачем Військова частина НОМЕР_2 провела 07 лютого 2020 року, на підтвердження чого позивач подав виписку АТ КБ ''Приват Банк'' із банківського рахунку за вказану календарну дату про зарахування 10 978,56 гривень.
Проте, до суду з цим позовом ОСОБА_1 звернувся лише 05 серпня 2020 року, тобто майже через шість місяців після зарахування на його рахунок (фактичного отримання) належних йому при звільненні коштів (компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій).
Отже, позивач звернувся до адміністративного суду з пропуском установленого процесуальним законом місячного строку.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Представник позивача разом із позовною заявою направив на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду заяву від 05.08.2020, в якій просить продовжити процесуальний строк звернення до суду з даним позовом на підставі Законів України №540-ІХ від 30.03.2020 та №731-ІХ від 18.06.2020, обґрунтовуючи неможливістю ОСОБА_1 вчинити необхідні дії щодо підготовки та подачі цього позову до суду, в зв`язку із встановленими обмеженнями щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 за №540-ІХ, який набрав чинності з 02.04.2020, розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
В подальшому, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-IX) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX (надалі Закон №731-IX), який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Як свідчать матеріали позовної заяви та стверджує сам позивач зарахування коштів в сумі 10 978,56 гривень мало місце 07 лютого 2020 року, тобто із урахуванням місячного строку зверенення до суду, визначеного частиною 5 статті 122 цього Кодексу, останнім днем строку було 7 березня 2020, із урахуванням кількості календарних днів місяця в якому розпочався перебіг таких строків.
Станом на вказану календарну дату навіть не були прийняті Верховною Радою України та відповідно не набради чинності положення Законів України від 30.03.2020 за №540-ІХ та від 18.06.2020 №731-IX, посилання на які здійснює у заяві ОСОБА_2 .
Враховуючи встановлені обставини, та висновок Верховного Суду щодо місячного строку звернення до суду із вказаним позовом, то суд вважає безпідставним посилання представника позивача на норми Законів України №540-ІХ від 30.03.2020 та №731-ІХ від 18.06.2020, на підставі яких останній просить продовжити процесуальний строк звернення до суду, а доводи з приводу причин пропуску строку звернення до суд із вказаним позовом, неповажними.
Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог частини 6 статті 161, частини 1 статті 123 КАС України.
За приписами частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із викладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку із зазначення інших поважних причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом та поданням доказів поважності причин його пропуску.
На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 161, 171, частиною 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Визнати не поважними причини пропуску ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофімов Руслан Валерійович, строку звернення до адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій) за період з 26.07.2017 по день фактичної виплати 07.02.2020 терміном 985 днів, виходячи із середньо денного грошового забезпечення, в розмірі 408 390,85 гривень.
2. Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофімов Руслан Валерійович, до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій) за період з 26.07.2017 по день фактичної виплати 07.02.2020 терміном 985 днів, виходячи із середньо денного грошового забезпечення, в розмірі 408 390,85 гривень, - залишити без руху.
3. Встановити позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частинами 6 статті 161, частини 1 статті 123 КАС України, шляхом подання заяви про поновлення строку із зазначення інших поважних причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом та поданням доказів поважності причин його пропуску.

Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Чуприна О.В.