Справа № 560/495/20
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/495/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

12 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л. В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Сороки П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління СБУ у Хмельницькій області, Центрального управління Служби безпеки України про скасування наказу та довідки, визнання запису недійсним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління СБУ у Хмельницькій області, Центрального управління Служби безпеки України про скасування наказу та довідки, визнання запису недійсним та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року позов задоволено частково, а саме: зобов`язано Управління СБУ у Хмельницькій області внести до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 записи про заохочення за період проходження військової служби в Управлінні СБУ у Хмельницькій області відповідно до вимог статті 48 Кодексу законів про працю України; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки накладені дисциплінарні стягнення є неправомірними, накази про накладення дисциплінарних стягнень є необґрунтованими. Також посилається на те, що відповідач не дотримався принципу пропорційності тяжкості вчинених правопорушень, мірі відповідальності за їх вчинення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в Управлінні СБУ у Хмельницькій області в період з 09.10.2008 по 03.01.2020.

Наказом першого заступника Голови Служби Безпеки України від 21.12.2019 №1788-ОС позивач звільнений з військової служби за підпунктом "б" пункту 61 Положення №1262, підпунктом "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ у запас Збройних Сил України без права носіння військової форми одягу.

Наказом Управління СБУ у Хмельницькій області від 03.01.2020 №1-ОС/ДСК позивач виключений зі списків особового складу Управління СБУ у Хмельницькій області з 03.01.2020.

Вважаючи протиправним наказ про звільнення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Загальні засади проходження військової служби в Україні визначає Закон №2232-ХІІ.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 19 закону України від 25.03.1992 №2229-ХІІ "Про Службу безпеки України" (далі по тексту Закон №2229-ХІІ) кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби.

Статтею 20 Закону №2229-ХІІ встановлено, що умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством.

Підпунктом "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим законом України від 24.03.1999 №551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі по тексту Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (статті 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно з статтею 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

За змістом статей 45, 68 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем, своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення, зокрема, стосовно молодших та старших офіцерів у вигляді: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Статтею 106 Дисциплінарного статуту встановлено, що усі заохочення та дисциплінарні стягнення (крім зауваження), передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

У разі зняття дисциплінарного стягнення у службовій картці військовослужбовця в розділі "Стягнення" робиться запис - коли й ким стягнення зняте.

Якщо накладене на військовослужбовця дисциплінарне стягнення, крім попередження про неповну службову відповідність, після закінчення року не було знято і він не вчинив за цей час іншого правопорушення, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у відповідній графі розділу "Стягнення" робиться запис про зняття стягнення у зв`язку із закінченням строку.

Водночас, поняття "систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем" визначене в пункті 7.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 14.10.2008 №772, відповідно до якого, підставою для звільнення військовослужбовців із військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту з їх боку (підпункт "и" пункту 62 Положення N1262) може бути неналежне їх ставлення до виконання службових обов`язків, про що свідчить накладення на них протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються не знятими.

Отже, контракт підлягає розірванню з підстав систематичного невиконання його умов військовослужбовцем у випадку, зокрема, накладення на військовослужбовця протягом року принаймні двох дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються не знятими.

Досліджуючи правомірність наказу першого заступника Голови СБУ від 21.12.2019 №1788-ОС, суд враховує, що станом на листопад 2019 року на позивача накладені та не зняті 5 дисциплінарних стягнень, а саме:

- "зауваження" - рапорт начальника Хмельницького МВ Управління СБУ у Хмельницькій області від 09.06.2018 за відсутності кінцевих результатів оперативно-службової діяльності протягом 5-ти місяців;

- "догана" - рапорт начальника Хмельницького МВ Управління СБУ у Хмельницькій області від 09.07.2018 за неналежне виконання службових обов`язків;

- "догана" - рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника Хмельницького МВ Управління СБУ в Хмельницькій області від 08.08.2018 за відсутність у провадженні КРС/ОРС протягом І півріччя 2018 року;

- "догана" - рапорт заступника начальника Хмельницького МВ Управління СБУ в Хмельницькій області від 11.032019 за неналежне виконання службових обов`язків, що виразилось у втраті контролю за розвитком оперативної обстановки на території оперативного забезпечення;

- "догана" - рапорт начальника Хмельницького МВ Управління СБУ в Хмельницькій області від 20.09.2019 за невиконання вказівок керівництва відділу та неодноразову втрату контролю за оперативною обстановкою.

Враховуючи факт неналежного виконання позивачем його службових обов`язків та наявність протягом року 5 дисциплінарних стягнень, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції, що ОСОБА_1 правомірно звільнений з військової служби за підпунктом "б" пункту 61 №1262, підпунктом "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ. Наказ першого заступника Голови Служби Безпеки України від 21.12.2019 №1788-ОС є правомірним. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у задоволенні вимоги про його скасування необхідно відмовити.

Також судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на неправомірність дисциплінарних стягнень, оскільки питання щодо правомірності таких дисциплінарних стягнень не є предметом розгляду у цій справі. Накладені на позивача дисциплінарні стягнення чинні та не скасовані в судовому порядку.

Вимоги позивача про скасування інформаційної довідки по особовому складу від 03.01.2020 №1-ОС/ДСК, визнання недійсним запису у трудовій книжці щодо звільнення з органів СБУ за підпунктом "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ, поновлення на військовій службі в органах СБУ на посаді оперуповноваженого Хмельницького МВ Управління СБУ в Хмельницькій області, стягнення з відповідача на середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання відповідача відшкодувати моральну шкоду, спричинену звільненням з військової служби, є похідними вимогами від позовної вимоги про скасування наказу першого заступника Голови СБУ від 21.12.2019 №1788-ОС. Тому у задоволенні цих позовних вимог необхідно також відмовити.

До того ж, позивач не вказав належних обґрунтувань щодо факту заподіяння йому моральних або фізичних страждань внаслідок висловлювання відповідача про відсутність позитивних здобутків у роботі, не зазначив, а також не підтвердив наявності причинного зв`язку між моральною шкодою і такими висловлюваннями відповідача. Доводи позивача у цій частині позовних вимог мають загальний характер і фактично лише обмежуються посиланням на заподіяння йому моральної шкоди. Тому правові підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок висловлювання відповідача про відсутність позитивних здобутків у роботі, відсутні.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на порушення відповідачами процедури звільнення з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 28.11.2019 у зв`язку з невиконанням пункту 1 контракту про проходження військової служби у СБ України, УСБУ у Хмельницькій області підготовлено подання на звільнення з військової служби капітана ОСОБА_1 за підпунктом "б" пункту 61 Положення-1262, підпунктом "ж" (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

21.12.2019 наказом першого заступника Голови СБУ від 21.12.2019 № 1788-ОС капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби в СБУ за підпунктом "б" пункту 61 Положення-1262, підпунктом "ж" (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у запас Збройних Сил України без права носіння військової форми одягу, з дня виключення зі списків особового складу УСБУ у Хмельницькій області.

03.01.2020 наказом УСБУ у Хмельницькій області № 1-ОС/ДСК ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу УСБУ у Хмельницькій області.

Апеляційний суд зазначає, що видача витягу з наказу, а не самого наказу від 21.12.2019 №1788-ОС була зумовлена тим, що він виготовлений Центральним управлінням СБУ, а не УСБУ у Хмельницькій області, відповідно до вимог наказу Центрального управління СБ України від 21.08.2012 № 400 "Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у СБ України". Судова колегія звертає увагу, що вказані накази мають гриф обмеження доступу "Для службового користування", та стосуються крім ОСОБА_1 інших військовослужбовців СБУ. Видача копій таких наказів не передбачена нормативно-правовими актами СБУ.

Разом з тим, 03.01.2020, тобто в день виключення позивача із списків Управління, відділом кадрового забезпечення УСБУ у Хмельницькій області надіслано лист №72/11/201/43дск до ЦУ СБУ з метою виготовлення і отримання витягу з даного наказу.

Після надходження витягу з наказу першого заступника Голови СБУ від 21.12.2019 №1788-ОС в Управління його видано ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис на супровідному листі СБУ № 22/3-146 від 17.01.2020.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 законно звільнено з військової служби СБУ та виключено із списків особового складу.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що поряд з виконанням своїх безпосередніх службових обов`язків на посаді оперуповноваженого Хмельницького МВ УСБУ у Хмельницькій області ним одночасно заміщувались ще дві окремо виділених вакансії старших оперуповноважених Хмельницького МВ УСБУ у Хмельницькій області, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки розпорядчих документів щодо покладення на позивача відповідних посадових обов`язків суду не надано.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 13 серпня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.