Справа № 420/3118/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3118/20
У Х В А Л А

17 серпня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., за участю секретаря судового засідання Сініцина А.С., розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про залишення позовної заяви без розгляду по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Білгород-Дністровська, 154) до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2), за участю 3-х осіб: Управління аграрної політики Одеської обласної державної адміністрації (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 15.04.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, за участю 3-х осіб: Управління аграрної політики Одеської обласної державної адміністрації, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

26.06.2020року до суду від представника відповідача Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначено, що 15 грудня 2011 року Міністерством аграрної політики та продовольства України наказом № 721 було затверджено розподіл коштів, передбачених у державному бюджеті для часткового відшкодування суб`єктам господарювання вартості будівництва та реконструкції тваринницьких ферм і комплексів та підприємств з виробництва комбікормів», згідно з яким ТОВ «Агропрайм Холдинг» розподілено 57 859 700 грн.

Як вбачається з листа Мінагрополітики від 11.01.2012 № 14-02/31, який наданий Позивачем разом з матеріалами адміністративного позову, ТОВ «Агропрайм Холдинг» повідомлено про суму компенсації, передбачену вищезазначеним наказом Мінагрополітики.

При цьому, як зазначає сам Позивач в адміністративному позові, за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 ним частково отримано компенсацію для часткового відшкодування сільськогосподарським товаровиробникам вартості будівництва та реконструкції тваринницьких ферм і комплексів у сумі 56000000,00 грн.

Таким чином, Позивачу мало стати відомо про порушення його прав саме 31.12.2012, тобто на кінець відповідного бюджетного періоду, проте ТОВ «Агропрайм Холдинг» вважаючи, що його права порушено, звернулося до суду лише у квітні 2020 року, тобто через вісім років у той час, коли позовні вимоги у справі стосуються спірного питання надання компенсації за 2011 рік.

За таких обставин, на думку представника відповідача, ТОВ «Агропрайм Холдинг», будучи учасником бюджетної програми, було обізнане про рішення, прийняте комісією Мінагрополітики за результатом розгляду наданих Позивачем документів (лист Мінагрополітики від 11.01.2012 №14-02/31) та станом на 31.12.2012 отримало компенсацію у сумі 56 000 000,00 грн, а відтак, вважаючи, що його право порушене, мало можливість у межах строків встановлених законодавством, звернутися до суду, оскільки жодних об`єктивних обставин, які б свідчили про неможливість своєчасного звернення до суду не було.

Представник позивача заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. В обґрунтування своєї позиції, представник Позивача навела обставини, які зазначені у позові щодо строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку сторін, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позовна заява містить вимоги щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання щодо спрямування бюджетних коштів на погашення кредиторської заборгованості у розмірі 1859700,00 грн., за програмою 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі» для їх подальшого перерахування на рахунки ТОВ «Агропрайм Холдинг».

Суд зазначає, що бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України

Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 '21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (реєстраційний № рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 54398764).

Таким чином, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Бездіяльність суб`єктів владних повноважень в даному випадку є видом пасивної поведінки та має триваючий характер, що не дає можливості встановлення конкретної дати, від якої можливо обчислювати строк звернення до суду.

Водночас, за приписами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самомоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Разом з тим, необхідно враховати також і судову практику Європейського Суду з прав людини.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід вертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Тобто, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду, без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, основною складовою права на справедливий суд є право доступу до судочинства, у розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору.

Крім того, ТОВ «Агропрайм Холдинг» зверталось до відповідача з приводу допущеної бездіяльності 21.01.2020 року, однак відповіді не отримало.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що Позивачем не пропущено строк звернення із даним позовом до суду, отже доводи віповідача наведені в клопотанні є необгрунтованими, тому суд дійшов висновку про залишення без задоволення клопотання представника відповідача.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про залишення позовної заяви без розгляду залишити без задоволення.

Ухвала суду окремо від судового рішення по суті не оскаржується.

Повний текст ухвали виготовлено 17.08.2020 року.

Суддя Бутенко А.В.